УХВАЛА
09 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 0440/6570/18
адміністративне провадження № К/9901/30951/21 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі № 0440/6570/18 за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення,
УСТАНОВИВ:
20.08.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі № 0440/6570/18 (згідно з трек-номером поштового відправлення скаргу надіслано 17.08.2021).

Касаційну скаргу подано скаржником вдруге, раніше подана касаційна скарга у даній справі повернута ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2021 року через не викладення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України. Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що повернення касаційної скарги не позбавляє особу права повторного звернення до суду касаційної інстанції, право на касаційне оскарження передбачено Конституцією України.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Підставою касаційного оскарження скаржником зазначено пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права у зв`язку з неврахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 19 грудня 2019 року по справі № 804/1118/16 та по справі № 826/8114/15 щодо застосування частин 1, 2 статті 9 закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» у подібних правовідносинах, а також посилався на невірне застосування вимог п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 Податкового кодексу України з урахуванням вимог п. 44.1 статті 44 Податкового кодексу України. 

Частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у  частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Верховний Суд зазначає, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що доводи касаційної скарги зводяться до цитування норм податкового законодавства, висловлення незгоди з рішенням суду апеляційної інстанції та необхідності здійснити переоцінку доказів у справі, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції та не є належним викладенням зазначеної підстави касаційного оскарження. В касаційній скарзі скаржник цитує висновки Верховного Суду в частині документального підтвердження реальності здійснення господарських операцій, які ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах кожної окремої справи та обумовлені іншим складом доказів у справі та їх оцінкою судом, що не може свідчити про подібність правовідносин даній справі.

Доводи скаржника про застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах є необґрунтованими з огляду на посилання суду апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні на правові висновки щодо застосування норм права (зокрема п. 44.1 статті 44 Податкового кодексу України та вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні») у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №816/809/17, від 27.02.2018 по справі №К/990/4256/17. Скаржником не обґрунтовано, у чому полягає помилковість врахування судом апеляційної інстанції вказаних правоввих позицій Верховного Суду.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2021 року у справі № 0440/6570/18 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва