ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1387/21 Справа № 204/5111/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О.О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 серпня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2021 року стосовно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 
за участю захисника                                 Кошового В.К.
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2021 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Згідно з постановою суду першої інстанції, 07 травня 2020 року о 23 годині 50 хвилин на автошляху Н-31 500 м. в с. Лабойківка, Петриківського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Suzuki SX4, номерний знак НОМЕР_1 , у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, при виникнення перешкоди у вигляді насипу піску висотою 1,5 м., що знаходився на проїзній частині, не мав змоги зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, або безпечно об`їхати перешкоду, внаслідок чого допустив зіткнення з піском, пасажирка ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.2 та п. 12.3 та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції не врахував висновки апеляційного суду, сформульовані в ухвалі від 28 травня 2020 року за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про арешт вищезазначеного автомобіля, в якій суд зазначив про недоведеність існування обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення, зокрема з матеріалів справи не слідує в чому полягає порушення з боку ОСОБА_1 правил безпеки дорожнього руху та який саме пункти ПДР були ним порушені під час зіткнення із насипом піску, який був розташований посеред проїжджої частини, в темний час доби, без встановлення попереджувальних знаків. 
Крім того, вважає, що єдиною підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності є складений стосовно нього протокол, відомості якого не підтверджуються належними, допустимими та достатніми доказами, а сам протокол не може бути таким доказом відповідно до судової практики Верховного Суду, зокрема викладеної у постанові від 10.05.2018 року по справі № 760/9462/16-а.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
В судовому засіданні захисник Кошовий В.К. підтримав апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та з підстав, викладених у скарзі, просив її задовольнити, скасувати постанову суду та закрити провадження у справі. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про судове засідання повідомленні належним чином, захисник Кошовий В.К. пояснив, що ОСОБА_3 просив розглядати справу без його участі.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Так, винуватість ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 433439 від 03 липня 2020 року; постановою Новомосковського відділу поліції Петриківського відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 30 травня 2020 року про закриття кримінального провадження, відповідно до якої, кримінальне провадження № 12020040520000286 від 08 травня 2020 року за ч. 1 ст. 286 КК України закрито, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення через недоведеність ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які отримала потерпіла; рапортом від 08 травня 2020 року, відповідно до якого, 07 травня 2020 року було отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 1969 від 08 травня 2020 року як ДТП з травмованими, з якого слідує, що в результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 07 травня 2020 року о 23 годині 54 хвилин надійшло повідомлення з 102 про те, що 07 травня 2020 року о 23 годині 53 хвилин за адресою: Петриківський район, с. Лобойківка, траса, сталася ДТП, авто врізалось в купу з піском біля заправки ВОГ.; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08 травня 2020 року; схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08 травня 2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08 травня 2020 року, відповідно до яких, 07 травня 2020 року він спільно зі своєю дружиною, на належному йому автомобілі марки Suzuki SX4, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автошляху Н-31, зі сторони с. Єлізаветівка в сторону м. Дніпро. Рухаючись зі швидкістю близько 60 км/год. на ближньому світлі фар автомобіля, він проїхав круговий рух в с. Лабойківка та побачив з лівого боку від нього АЗС «ВОГ». В цей час близько 23 години 55 хвилин за три метри від себе він побачив на автомобільній дорозі, через все її полотно пісчаний насип вистою близько 1,5 метри. Він не встиг зреагувати будь-яким чином, оскільки попереджувальних знаків, про насип (крім знаку «Стоп») він не побачив та відчув удар в передню частину автомобіля. Його дружина відчула біль у грудях та він викликав швидку медичну допомогу. 
Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, порушення яких визнано судом першої інстанції доведеним, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.
Згідно з п. 12.3, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху, які й перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП, оскільки з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості не обрав таку швидкість руху, яка б дозволила йому зупинити транспортний засіб перед перешкодою, яка виникла на шляху його руху.
Доводи захисника, що водій ОСОБА_1 рухався в темну пору доби, на неосвітленій ділянці дороги, апеляційний суд враховує і зазначає, що такі обставини утворюють певну дорожню обстановку, яку водій повинен враховувати під час керування транспортним засобом, зокрема, обираючи швидкість руху. Перешкода, яка може виникнути для водія за такої дорожньої обстановки може бути різної, як в даному випадку насип піску, так у вигляді появи на смузі руху тварини, людини, припаркованого з порушенням ПДР іншого автомобіля тощо.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.
Посилання в апеляційній скарзі захисника на ухвалу апеляційного суду від 28 травня 2020 року за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про арешт вищезазначеного автомобіля, апеляційний суд розцінює, як такі, що ці висновки не можуть свідчити про відсутність порушення п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 . Так, апеляційній суд, переглядаючи ухвалу слідчого судді про арешт майна оцінював матеріали кримінального провадження через наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст. ст. 131, 132, 170-174 КПК України) і наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 порушення п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України не було предметом судового розгляду. 
Отже, суд апеляційної інстанції доходить висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на належних, достовірних та достатніх доказах та відповідно про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Будь-яких невідповідностей вимогам КУпАП під час оформлення зазначених вище матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність або недоведеність винуватості ОСОБА_1 та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП під час апеляційного перегляду не встановлено. 
Апеляційний суд вважає вищезазначені докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають ст. 251 КУпАП і спростовують доводи апелянта, що матеріалами справи не доведено вину ОСОБА_1 у спричиненні цієї ДТП.
На підставі вищевикладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2021 року стосовно  ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                          О.П. Піскун