КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
Справа №756/12038/20                                   Головуючий у 1 інстанції: Жук М.В. 
Провадження №22-ц/824/8060/2021             Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
20 серпня 2021 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого                                         Гаращенка Д.Р.
суддів                                          Сліпченка О.І., Сушко Л.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-
 
ВСТАНОВИВ
 
У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, у якому просив зменшити розмір та спосіб стягнення аліментів з 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно на користь ОСОБА_3 на стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини від усіх видів доход і до закінчення навчання до серпня 2022 року.
У мотивування вимог посилалася на те, що рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 23 січня 2020 року з нього стягнуто аліменти дитину, яка навчається, у розмірі 1/4 частини від усі видів доходів, починаючи стягнення з 27грудня 2018 року і до закінчення навчання до серпня 2022 року.
Його син ОСОБА_3 відповідно до контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами від 31 липня 2018 року під час навчання знаходиться на повному державномуфінансовому і матеріальному забезпеченні, має право на отримання пільгта компенсацій, тобто він не несе жодних витрат по сплаті за навчання, придбанні одягу, книжок, канцелярських прилад, гуртожиток,проїзд, харчування.
На даний момент він знаходиться у важкому та безпорадному стані через погіршений стан здоров`я, потребує постійного лікування та догляду.
Він потребує оперативного лікування, але через брак коштів не має можливості оплатити своє лікування.
Розмір аліментів, який утримується з нього, є надмірним тягарем, а тому зміна пособу стягнення аліментів з 1/4 частини на 1/8 частину від усіх видів доходу буде справедливим балансом щодо захисту прав повнолітньої дитини та його, як особи похилого віку, яка потребує постійного лікування та стороннього догляду.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18 лютого 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задоволено частково.
Розмір аліментів на  ОСОБА_3 , який продовжує навчання, визначений заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2020 року змінено.
Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на період навчання у розмірі 1/6 частини від усіх видій його доходів і до закінчення навчання у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка до серпня 2022 року.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,  ОСОБА_3 подалаапеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що позивач не скористувався своїм правом взяти участь у розгляді справи про стягнення аліментів та довести свою неспроможність у сплаті аліментів, а також оскаржити заочне рішення.
Вказує, що сам по собі незадовільний стан здоров`я позивача не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки у позивача є значні доходи і фінансова можливість лікуватися. 
Так, місячний дохід позивача на день розгляду справи становив 17 855,56 грн. У власності позивача перебуває нерухоме майно: двокімнатна квартира АДРЕСА_1 ; 1/2 частка двокімнатної квартири АДРЕСА_2 . 14 грудня 2012 року позивач заключив договір на його довічне утримання з ОСОБА_4 .
Звертає увагу й на те, що син ОСОБА_3 проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Актом про проживання та не проживання осіб за місцем реєстрації від 21 січня 2021 року. 
Весь період навчання у навчальному закладі син харчується, одягається, купує необхідне для військової служби приладдя, літературу для навчання, сплачує проїзд до навчального закладу за кошти їхньої сім`ї та за кошти сплачених позивачем аліментів.
ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що договір про його довічне утримання ОСОБА_4  від 14 грудня 2012 року було розірвано волею сторін. Його єдиним житлом є квартира АДРЕСА_1 , а квартира АДРЕСА_2 перебуває у користуванні відповідача, яка у свою чергу чинить йому перешкоди у її користуванні. Доказів невиконання умов контракту щодо забезпечення курсанта ОСОБА_3 , а також доцільність витрачання додаткових коштів на утримання в період знаходження на повному державному забезпеченні апелянтом не надано. Всі кошти, за винятком тих, які йдуть на сплату аліментів, він вимушений витрачати па лікування та сплату за сторонню допомогу по догляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
У порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню враховуючи наступне.
Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, починаючи з 27 грудня 2018 року і до закінчення навчання до серпня 2022 року. (а.с. 4-5)
Відповідно до довідки Військового інституту Київського національного університету імені Т. Шевченка від 24.09.2018 року №1015 ОСОБА_3 у 2018 року вступив в даний навчальний заклад та по теперішній час є курсантом 1 курсу денної форми навчання та знаходиться на повному державному забезпеченні, термін навчання з серпня 2018 року по серпень 2022 року. (а.с. 9)
Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії МСЕ 09 №055753 від 18 листопада 2009 року ОСОБА_2 встановлено безтерміново ІІ групу інвалідності. (а.с. 7)
Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення від 02 жовтня 2013 року №21-188 ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків як дитина війни з 01 січня 2009 року (а.с. 88)
У відповіді КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №16»  від 07 липня 2020 року №571 на запит адвоката Лукинюка В.В. зазначено, що ОСОБА_2 перебуває під наглядом сімейного лікаря, є особою з інвалідністю за трудовим каліцтвом з діагнозом «Дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ступеню, змішаного ґенезу (посттравматичного - ЗЧМТ 2003 року, атеросклеротичного), з перенесеними ГНМК за ішемічним типом (2006, 2013 роки); гіпертензивно-лікворний синдром, з нисхідною частвовою атрофією зорового нерву, правостороннім геміпарезом; цереброастенічний синдром, правостороння пірамідна недостатність; органічне ураження ЦНС; психоорганічний синдром; гіпертонічна хвороба ІІІ ступеню, ІІ ступеню, ризик 3; ішемічна хвороба серця; атеросклеротичний склероз; розповсюджений остеохондроз хребта; грижа між хребцевих дисків L5-S1 з корінцевим синдромом. На даний момент за станом здоров`я потребує стороннього догляду та допомоги у побуті. (а.с. 12)
Стан здоров`я ОСОБА_2 також виписками із медичної карти хворого, консультативним висновком спеціаліста тощо. (а.с. 13-15, 90-93, 95, 98)
Відповідно до довідки Центрального відділу ДВС у м. Миколаєві Південного МУ МЮ (м. Одеса) №74345 від 27 липня 2020 року заборгованість ОСОБА_2 по аліментам згідно виконавчого листа №2/756/2132/13 від 12 березня 2014 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва, станом на 27 липня 2020 року відсутня. (а.с. 16)
Згідно довідки про доходи Миколаївського міського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Миколаївській області від 24. Грудня 2020 року загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з грудня 2018 року по листопад 2020 року за виключенням аліментів становить 161 432 грн 22 коп. (а.с. 67)
У відповіді Пенсійного фонду України №1063665352 від 25 червня 2020 року на запит №82303324 від 25 червня 2020 року повідомлено, що ОСОБА_2 перебуває у них на обліку та отримує пенсію у розмірі 9 527 грн 79 коп. (а.с. 68)
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11 листопада 2020 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належать:двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , та 1/2 частка двокімнатної квартири АДРЕСА_2 . (а.с. 69-71).
14 грудня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір довічного утримання, який посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 1690, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 . (а.с. 72-74)
Рішенням Центрального районного суду м. Києва від 23 квітня 2014 року, яке набрало законної сили, розірвано зазначений вище договір довічного утримання, повернуто сторони у первісний стан шляхом повернення квартири АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_2 .
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Зменшення розміру аліментів ОСОБА_2 пов`язує зі зміною його стану здоров`я.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
ОСОБА_2 , вказуючи на те, що змінився стан його здоров`я, він потребує постійного лікування та догляду, надав лише докази на підтвердження стану здоров`я, разом з тим доказів на підтвердження понесення ним витрат на лікування після ухвалення заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 рокупро стягнення аліментів, не надав.
Колегія суддів відхиляє доводи позивача, що його син ОСОБА_3 під час навчання у Збройних Силах України знаходиться на повному державномуфінансовому і матеріальному забезпеченні, має право на отримання пільгта компенсацій, а тому не несе жодних витрат по сплаті занавчання, придбанні одягу, книжок, канцелярських прилад, гуртожиток,проїзд, харчування.
Так, згідно Акту про проживання та не проживання осіб за місцем реєстрації від 21 січня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 16 грудня 2005 року по наступний час зареєстровані та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 51)
Крім того, ОСОБА_3 на підтвердження понесення витрат на сина надано докази, зокрема, купівля літератури для навчання, необхідного для військової служби приладдя, одягу, взуття, проїзного тощо. (а.с. 52-62)
Визначений заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення через погіршення стану здоров`я позивача без надання доказів неможливості у зв`язку з цим сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, а також понесення ним витрат на лікування, не буде спрямовано на належне забезпечення сина, який продовжує навчання, та суперечитиме його інтересам.
Згідно з ч. 1, 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 не надав суду першої інстанції належних доказів про зміну свого матеріального або сімейного стану, суттєвого погіршення його здоров`я. ОСОБА_2 є літньою особою, але це не звільнює його він батьківських обов`язків. 
Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про зменшення розміру аліментів на дитину яка продовжує навчання.      
За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                           Д.Р. Гаращенко

Судді                                                                                       О.І. Сліпченко

                                                                                                Л.П. Сушко