Ухвала    
 
18 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 509/2731/18
провадження № 61-12591ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,    Зайцева А. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації за частку у спільному майні подружжя та припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно,
 
ВСТАНОВИВ:
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_2 , у якому просила, визнавши квартиру спільним сумісним майном подружжя, провести поділ в рівних частках, стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію за частку у спільній сумісній власності в розмірі 360 818 грн.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 листопада 2020 року позов задоволено частково. Визначено за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільним сумісним майном у вигляді квартири, однокімнатної, загальною площею 34 кв.м, житлова 15.7 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Виділено за ОСОБА_1 право приватної власності Ѕ частини квартири, однокімнатної, загальною площею 34 кв.м, житлова 15.7 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині відмолено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 159,49 грн.
Постановою Одеського апеляційного суду від 17 червня 2021 року рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 листопада 2020 року скасовано і ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно сумісним майном у вигляді однокімнатної, квартири, загальною площею 34 кв.м, житлова 15.7 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.
26 липня 2021 року ОСОБА_1 через представника - ОСОБА_3 звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у вищевказаній справі.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на                  01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Ціна позову у даній справі становить 360 818 грн, яка станом на  01 січня              2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб(2 270 грн * 250 = 567 500 грн).
 
Зазначена справа є незначної складності та такою, ціна позову у якій не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України. 
 
Отже, зазначена справа не підлягає касаційному оскарженню.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації за частку у спільному майні подружжя та припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                       Є. В. Коротенко
 
                                                                                                                    С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                    А. Ю. Зайцев