КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                   
Справа № 755/6631/21                                                                  Головуючий у 1-й інст. - Іваніна Ю.В.
Апеляційне провадження №33/824/3264/2021                                                    Доповідач - Рубан С.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
      15 липня 2021 року суддя Київського  апеляційного суду Рубан С.М.,розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня  2021 року, прийняту щодо
           ОСОБА_1 ,  
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, громадянина України, 
 освіта вища, не одруженого, проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 , за  ст. 124 КУпАП,-  
 
                                             В С Т А Н О В И В :
 
              Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня  2021 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
            Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривень судового збору.
          Роз`яснено ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
 
          У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
         Зобов`язано відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
   Судом встановлено, що 10.04.2021 року о 14-15 годині, в місті Києві по вул. Соборності,2/1-А,  ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Кіа Ріо», номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з пр-том Гагаріна, не надав перевагу в русі автомобілю «Рено Кенго», номерний знак  НОМЕР_2  , який рухався з Харківського шосе по головній дорозі, що призвело до зіткнення вищезазначених транспортних засобів. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
 
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що встановлено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
 
Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, серії ААБ №137668 від 10.04.2021 року відповідно до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.
 
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, передбачає наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР та настанням ДТП, а тому важливим є визначення питання, дії якого саме з водіїв призвели до ДТП. У випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв, наявність чи відсутність в їх діях вини потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеня участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.
 
У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
 
Крім того, згідно з п.16.11. ПДР - на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
 
Як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях потерпілого  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Кіа Ріо», номерний знак  НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з пр-том Гагаріна, не надав перевагу в русі автомобілю «Рено Кенго», номерний знак  НОМЕР_2 , який рухався з Харківського шосе по головній дорозі, що призвело до зіткнення транспортних засобів.
 
Апеляційний суд погоджується з висновком суду, що  ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.п.16.11 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ст.124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1); схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнях учасників ДТП.
 
Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Судом правильно встановлено, що відповідно до п.16.11 ПДР України  ОСОБА_1 , який як водій транспортного засобу на перехресті нерівнозначних доріг рухався в другорядній дорозі і повинен був надати дорогу транспортному засобу потерпілого, який наближався до даного перехрещення проїздних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку його подальшого руху.
 
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня  2021 року, в якій просить постанову скасувати та постановити нове рішення, яким визнати його не винним на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення .
 
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 вказує, що суддя, приймаючи рішення по даній справі, на останньому судовому засіданні зазначив наступне: «У іншої сторони по даній справі не виявлено порушення Правил дорожнього руху України тому, що дорожній знак встановлено перед перехрестям, на якому сталося ДТП, тому дія знаку не поширюється на ділянку дороги, де сталося ДТП», але згідно з Правилами дорожнього руху України дія дорожнього знаку поширюється якнайменше на перехрещеннях проїзних частин, перед якими він встановлений. 
 
Посилається на те, що судом першої інстанції не були взяті до уваги його пояснення та надані фото з місця ДТП .
 
         В судовому засіданні   ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав викладених в апеляційній скарзі.
 
ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 124 КУпАП (у редакції, чинній станом на день складення протоколу) порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
 
         За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
 
          Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
 
           Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення  є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
          Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
 
          Суддя повно, всебічно та об`єктивно дослідив матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку відносно вини ОСОБА_1 у вчиненому 10 квітня 2021 року ДТП за статтею 124 КУпАП.
 
          Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 137668  від 10.04.2021 року встановлено, що о 14-15 годині, в місті Києві по вул. Соборності,2/1-А, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Кіа Ріо», номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з пр-том Гагаріна, не надав перевагу в русі автомобілю «Рено Кенго», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався з Харківського шосе по головній дорозі, що призвело до зіткнення вищезазначених транспортних засобів. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
       Всім зазначеним доказам суд першої інстанції дав належну оцінку та правильно визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
 
      ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що судом першої інстанції не були взяті до уваги його пояснення та надані фото з місця ДТП .
 
        Апеляційний суд оголосив перерву в судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 для надання клопотання щодо проведення експертизи на 15 липня 2021 року на 17:00 год.
 
         Однак, ОСОБА_1   в судове засідання 15 липня 2021 року на 17:00 год. не з'явився і причин неявки не повідомив.
 
         Будь - яких клопотань щодо відкладення судового засідання чи призначення експертизи суду не надав ні письмових, ні в електронному вигляді.
 
         Лише просив надати довідку на його електронну адресу, що справа за його апеляційною скаргою перебуває на розгляді в апеляційному суді.
 
        Оскільки в судове засідання 15 липня 2021 року на 17: 00 год скаржник без повідомлення причин неявки не з'явився, доказів на підтвердження апеляційної скарги  не надав,клопотань суду не направив, суддя виходячи з наявних матеріалів справи погоджується з висновком суду першої інстанції.
      Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було з`ясовано питання чи було вчинено адміністративне правопорушення, спростовується безпосередньо самим протоколом про адміністративне правопорушення, де чітко вказано, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п.п.16.11 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ст.124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи.
           Інші доводи апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки судом встановлено, що відповідно до п.16.11 ПДР України ОСОБА_1 , який як водій транспортного засобу на перехресті нерівнозначних доріг рухався в другорядній дорозі, повинен був надати дорогу транспортному засобу потерпілого, який наближався до даного перехрещення проїздних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку його подальшого руху.
         Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не допущено.
          З урахуванням вище викладеного, вважаю, що постанова Дніпровського  районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року, прийнята щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.
 
 На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,  суддя, -

 П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

 Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 04 червня  2021 рокувідносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпаП - залишити без змін.
 
          Постанова апеляційного суду є остаточною та  оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                    С.М.Рубан