УХВАЛА

26 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/14231/2020
адміністративне провадження № К/9901/26991/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020    року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, за участю третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (далі    - ТУ ДСА України у Харківській області), в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому суддівської винагороди за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року (за винятком днів відпустки), із застосуванням статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому невиплачену суддівську винагороду у розмірі 107911,04 грн за вказаний період на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді, розмір якого установлений з 01 січня 2020 року, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020    року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2021 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії ТУ ДСА у Харківської області щодо нарахування та виплати позивачу  суддівської винагороди за період з 18 квітня по серпень 2020 року (за винятком днів відпустки), із застуванням статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». Зобов`язано ТУ ДСА в Харківській області провести нарахування та виплату судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1  суддівської винагороди за період з 18    квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року на підставі частин другої - шостої статті 135 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30    прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2020 року, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року, у сумі 107911,04 грн, зокрема за квітень - 9963,69 грн, за червень - 14198,28 грн, за липень - 36421,59 грн, за серпень - 47327,50 грн.
21 липня 2021 року ТУ ДСА України у Харківської області подало касаційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020    року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, зокрема, підпункти 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України. Заявник просить переглянути і скасувати судові рішення та відмовити в позові.
Предметом спору у цій справі є обчислення розміру суддівської винагороди, з урахуванням обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що позивач працює суддею, що у значенні Закону України «Про запобігання корупції» передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник зазначив пункти 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу. ТУ ДСА у Харківській області зазначило, що касаційна скарга подається на судове рішення у справі, яку, на його думку, суди помилково розглянули за правилами спрощеного позовного провадження, що, на думку заявника, свідчить про її віднесення до категорії справ незначної складності.
Верховний Суд відхиляє аргументи ТУ ДСА у Харківській області щодо помилковості розгляду судами справи за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки право суду обрати форму судочинства обмежене виключно приписами частини четвертої статті 12 КАС України. Тому розгляд справи у спрощеному позовному провадженні не свідчить про віднесення такої справи до категорії малозначних.
Крім того, заявник послався на незастосування судами висновку Верховного Суду висловленому у справі №    340/1916/20 щодо норми права у подібних правовідносинах, проте яку саме норму неправильно застосовано судами ТУ ДСА України у Харківській області не конкретизувало, обмежившись загальними доводами щодо відсутності у нього права здійснювати нарахування суддівської винагороди поза межами бюджетних асигнувань, відсутності видатків у бюджеті на здійснення таких виплат, цитування норм законодавства, яким урегульована процедура визначення видатків на утримання суддів, тлумачення висновків Конституційного Суду України, з посиланням на висновки Верховного Суду у справах №№820/2462/17, 804/3790/17 та 814/1274/17, що не є подібними до спірних правовідносин. Такі мотиви мають суб`єктивний характер і виключають можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України. 
Суд також зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341  КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Лише формальні посилання заявника на незастосування висновків Верховного Суду, за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи те, що ТУ ДСА України у Харківській області не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
За таких обставин, Верховний Суд не вирішує клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020    року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, за участю третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                           С.А. Уханенко