Ухвала
09 вересня 2021 року
м. Київ
справа 760/29887/19
провадження № 61-14338ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі 
та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 19 лютого 
2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування наказу про звільнення, поновлення 
на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 липня 2021 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування наказу 
про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку 
за час вимушеного прогулу повернуто особі, яка її подала.
25 серпня 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду 
від 21 липня 2021 року і направити справу для продовження розгляду 
до суду апеляційної інстанції.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, 
що судом апеляційної інстанції у порушення вимог, передбачених 
статтями 356, 357 Цивільного процесуального кодексу України, повернуто апеляційну скаргу, чим порушено право на доступ до правосуддя.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку. 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У відповідності до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України 
до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.
Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. 
Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуютьсяположення статті 185 цього Кодексу.
У відповідності до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 червня 2021 року
поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліку щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 152, 60 грн.
На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 недолік апеляційної скарги не усунув та не надіслав на адресу суду апеляційної інстанції, 
у відповідності до вимог статті 356 ЦПК України, оригінал квитанції про сплату судового збору.
Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року, суд апеляційної інстанції встановив, що заявник вимоги ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху не виконав, доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції 
не надав.
Доводи касаційної скарги не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції вимог статей 356, 357 ЦПК України або інших норм процесуального права, які суд апеляційної інстанції застосував у зв`язку із несплатою заявником судового збору у розмірі 1 152, 60 грн за подання апеляційної скарги. 
Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції діяв у межах своїх повноважень, визначених процесуальним законом.
Заявник неналежним чином, з недотриманням вимог пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України оформив апеляційну скаргу, не виконав вимоги ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху, що потягло за собою передбачені процесуальним законом наслідки. В доступі до правосуддя суд апеляційної інстанції заявника не обмежував.
Посилання в касаційній скарзі на те, що ухвала суду апеляційної інстанції суперечить правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18), є безпідставними.
Судом апеляційної інстанції роз`яснено, що згідно з частиною сьомою 
статті 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права 
є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування 
чи тлумачення.
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову 
у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 липня 2021 року, якою розгляд справи не закінчено, є необґрунтованою. 
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович