П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_____________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 р. Категорія 112030100	м.Одеса	Справа № 420/619/21	
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
час і місце ухвалення: письмове провадження, 
м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Семенюка Г.В.
суддів: Домусчі С.Д. ,  Шляхтицького О.І. 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Білгород-Дністровського прикордонного загону ДПС України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського прикордонного загону ДПС України про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2015 р. по 28.02.2018 р. з встановленням для обчислення індексації грошового забезпечення базовий місяць січень 2008 р., -

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до Білгород-Дністровського прикордонного загону ДПС України про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2015 р. по 28.02.2018 р. з встановленням для обчислення індексації грошового забезпечення базовий місяць січень 2008 р., мотивуючи його тим, що відповідач надав довідку про розмір виплаченої позивачу індексації за 2015-2018 р., в якій зазначено, що з липня 2015 р. по травень 2017 р. - базовий місяць червень 2015 р., а з червня 2017 р. по лютий 2018 р. - базовий місяць червень 2017 р. Вказані дії відповідача щодо застосування при розрахунку індексації його грошового забезпечення базові місяці червень 2015 та червень 2017 р. позивач вважає протиправними.
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Білгород-Дністровського прикордонного загону щодо встановлення для обчислення індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період проходження служби з 01 січня 2016 року по травень 2017 року - базовий місяць червень 2015 року, а з червня 2017 року по лютий 2018 рік - базовий місяць червень 2017 року. Зобов`язано Білгород-Дністровський прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, згідно з п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 з встановленням для обчислення індексації грошового забезпечення місяць підвищення тарифних ставок (окладів) - базового місяця січень 2008 року. Зобов`язано Білгород-Дністровський прикордонний загін Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю індексації з січня 2016 року по лютий 2018 рік, враховуючи виплачену індексацію в сумі 14768,42 грн. Зобов`язано Білгород-Дністровський прикордонний загін Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 01 червня 2015 по 30 липня 2020 рік, за весь час затримки виплати - за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації. Урешті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Білгород-Дністровський прикордонний загін ДПС України подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи частково позов, суд першої інстанції не врахував, що в червні 2017 р. у позивача збільшились грошові доходи за рахунок посадового окладу. Враховуючи всі складові грошового забезпечення збільшення грошових доходів на 7,84 грн. індексація червень 2017 р. складала 335,12 грн. мінус підвищення. Розмір фіксованої індексації з червня 2017 р. складає 327,28 грн. червень 2017 р. стає базовим для обчислення індексації.
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Державній прикордонній службі України.
21.05.2019 року відповідно до наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного загону №223-ос позивач виключений зі списків особового складу прикордонного загону та знятий з усіх видів забезпечення.
07.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача про виплату йому індексації грошового забезпечення з липня 2015 р. по лютий 2018 р.
29.07.2020 року відповідач виплатив позивачу індексацію його грошового забезпечення за період за 2015-2018 роки у сумі 14768,42 грн.
22.12.2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання довідки з розрахунком цієї індексації та вказати базовий місяць, який враховувався для розрахунку індексації.
Відповідач надав довідку про розмір виплаченої позивачу індексації за 2015-2018 р., в якій зазначено, що з липня 2015 р. по травень 2017 р. - базовий місяць червень 2015 р., а з червня 2017 р. по лютий 2018 р. - базовий місяць червень 2017 р.
Позивач вважає, протиправними дії відповідача щодо застосування при розрахунку індексації його грошового забезпечення базові місяці червень 2015 та червень 2017 р. у зв`язку із чим звернувся до суду з позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов зазначив, що відповідач протиправно з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. встановив для обчислення індексації грошового забезпечення позивача базовий місяць червень 2015 р та червень 2017 р., оскільки базовим місяцем є січень 2008 року.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із частиною 2 статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
У відповідності до статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Статтею 2 Закону України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій, яка є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Зазначений порядок індексації, заробітної плати передбачений п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями, яким передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Відповідно до п. 2 цього Порядку, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Згідно з п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) Індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету; 6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (пункт 6 доповнено абзацом згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, яка застосовується з 01.12.2015).
Відповідно до абз. 2 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", для обчислення індексу споживчих починається з січня 2016 року  відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078.
До 01.12.2015 року рішення про затвердження особливого порядку індексації не було прийнято.
Таким чином, виходячи із приведеного аналізу норм матеріального права саме з 01.01.2016 року у відповідача виник обов`язок щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, у встановленому порядку.
Також аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме: Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Ця норма безпосередньо не скасовує виплату індексації заробітної плати та не пов`язує індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В Законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів усіх рівнів. В свою чергу, відповідач не надав доказів того, що у нього гроші на індексацію заробітної плати відсутні.
Тобто, сума індексація грошового забезпечення відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року по справі №825/1987/17.
При цьому нормами Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації.
Однак, пунктом 6 Порядку № 1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації.
Як встановлено пунктом 1-1 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 в редакції від 01.12.2015 року, що діяла у спірний період, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Таким чином, з п. 5 Порядку в редакції від 01.12.2015 року, що діяла у спірний період чітко вбачається, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів) відбувається обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації, що здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Тобто, базовим місяцем при обчислені індексу для проведення індексації слід вважати місяць підвищення заробітної плати (грошового забезпечення) за рахунок зростання її постійних складових, а саме: тарифних ставок (окладів).
У свою чергу, з п. 5 Порядку в редакції від 01.12.2015 року, що діяла у спірний період чітко вбачається, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати.
Отже, місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
За загальним правилом, для індексації заробітної плати необхідно знати два взаємопов`язаних елемента: базовий місяць та коефіцієнт індексації.
При цьому базовий місяць - це місяць підвищення тарифних ставок (окладів), незалежно від розміру підвищення, а коефіцієнт індексації обчислюють на основі щомісячних індексів інфляції, які публікуються Держстатом. Розрахунок ведеться наростаючим підсумком до перевищення порогу індексації.
Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу) та нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця.
Таким чином, згідно із пунктом 5 Порядку №1078, місяць, у якому підвищено тарифну ставку (оклад) слід вважати базовим для індексації за дотримання таких умов: заробітна плата зросла за рахунок її постійних складових; сума підвищення більша, ніж можлива індексація.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 01 січня 2008 року, а отже січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення.
Наступним підвищенням посадових окладів військовослужбовців було 01 березня 2018 року, зі вступом в дію постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців.
Як вже було зазначено, базовим місяцем вважається місяць, в якому підвищена тарифна ставка (посадовий оклад) військовослужбовця за посадою, яку він займає. Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яке вперше відбулось у спірний період в цій справі у січні 2008 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007, місяці, у якому відбулося збільшення розміру посадового окладу штату. При цьому загальна сума збільшення грошового забезпечення перевищила суму індексації нараховану в цьому місяці і відповідно до абз. 1 і 2, п. 5 Порядку № 1078 січень 2008 року став базовим місяцем для нарахування індексації заробітної плати позивача.
В такому порядку, нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця, яке відбулося у березні 2018 року, відповідно до Наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 № 90 Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України.
Встановлений абз. 2 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» початок для обчислення індексу споживчих цін - січень 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 не змінює порядок застосування п. 5 Порядку № 1078 для обчислення індексації грошового забезпечення військовослужбовців, оскільки, як встановлено судом, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 не внесені зміни до відповідного нормативно-правового акту щодо збільшення тарифних ставок військовослужбовців.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача базовим місяцем є січень 2008 року.
Відповідно до довідки про розмір виплаченої позивачу індексації за 2015-2018 р., в якій зазначено, що з липня 2015 р. по травень 2017 р. - базовий місяць червень 2015 р., а з червня 2017 р. по лютий 2018 р. - базовий місяць червень 2017 р. (а.с.11).
29.07.2020 року відповідач виплатив позивачу індексацію його грошового забезпечення за період за 2015-2018 роки у сумі 14768,42 грн.
З урахуванням вищевикладеного, слід зазначити, що саме з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. відповідач повинен при розрахунку індексації грошового забезпечення позивача був застосовувати базовий місяць 2008 р.
Отже, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідач протиправно з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. встановив для обчислення індексації грошового забезпечення позивача базовий місяць червень 2015 р та червень 2017 р.
Таким чином, позовна вимога про визнання протиправними дії відповідача щодо встановлення для обчислення індексації грошового забезпечення позивачу у період проходження служби з липня 2015 року по травень 2017 року - базовий місяць червень 2015 року а з червня 2017 року по лютий 2018 рік - базовий місяць червень 2017 року, належить до часткового задоволення.
Для належного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, згідно з п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 з встановленням для обчислення індексації грошового забезпечення місяць підвищення тарифних ставок (окладів) - базового місяця січень 2008 року та зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу різницю індексації з січня 2016 року по лютий 2018 рік, враховуючи виплачену індексацію в сумі 14768,42 грн.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 01 червня 2015 по 30 липня 2020 рік, а також на суму недонарахованої та невиплаченої індексації грошового забезпечення (з встановленням для обчислення індексації базовий місяць - січень 2008 року) за весь час затримки виплати - за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації, суд зазначає наступне.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" 19.10.2000р. №2050-III та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. №159.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Згідно з ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Приписи вказаного Закону кореспондують приписам Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159.
Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 (справа №336/4675/17), від 21.06.2018 (№523/1124/17) та від 03.07.2018 (справа № 521/940/17), від 05.10.2018 року (справа № 162/787/16-а).
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому, слід зазначити, що компенсації належать нараховані доходи громадян.
Як зазначалось раніше, 29.07.2020 р. відповідач виплатив позивачу індексацію його грошового забезпечення за період за 2015-2018 роки у сумі 14768,42 грн., що підтверджується матеріалами справи, платіжним дорученням та платіжною відомостю.
Таким чином, позовна вимога про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 01 червня 2015 по 30 липня 2020 рік, а також на суму недонарахованої та невиплаченої індексації грошового забезпечення (з встановленням для обчислення індексації базовий місяць - січень 2008 року) за весь час затримки виплати - за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації, належить до часткового задоволення, а саме в частині: нарахування та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 01 червня 2015 по 30 липня 2020 рік.
В іншій частині позовна вимога, є передчасною та такою, що не належить до задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Білгород-Дністровського прикордонного загону ДПС України, - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року по справі № 420/619/21, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

суддя-доповідач 	 	Семенюк Г.В.	
судді	    	Домусчі С.Д.    Шляхтицький О.І.