УХВАЛА

29 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/12791/20
адміністративне провадження № К/9901/26202/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Бевзенка В. М.,
суддів:                    Єзерова А. А., Чиркіна С. М.,
перевіривши касаційну скаргу адвоката Меламеда Вадима Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі № 420/12791/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішення, дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У 2020 році ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), у якому просив:
-визнати протиправними та дискримінаційними:
а) рішення №406/М-11 від 13.10.2017 у тій його частині, в якій воно стосується вимог позивача на отримання пенсії за період з 07.10.2009 по 05.12.2017;
б) дії відповідача, в частини відмови у виплаті позивачеві пенсії з 07.10.2009 по 05.12.2017;
в) бездіяльність відповідача, щодо невиплати недоотриманої пенсії позивача за період 07.10.2009 по 05.12.2017;
- зобов`язати відповідача виплатити недоотриману пенсію позивачеві за період 07.10.2009 по 05.12.2017, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.01.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021, позов задоволено частково, внаслідок чого:
- визнано протиправними дії відповідача щодо непоновлення нарахування та невиплати позивачеві пенсії з 07.10.2009 по 05.12.2017;
- зобов`язано відповідача провести позивачеві поновлення та виплату пенсії за період 07.10.2009 по 05.12.2017, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- в іншій частині позовних вимог відмовлено.
12.05.2021 позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у якій просив:
- визнати протиправними рішення відповідача стосовно поновлення пенсії розрахованої у розмірі, який не відповідає вимогам Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повідомленні в розрахунку від 15.04.2021 про нарахування пенсії за віком позивача за період з 07.10.2009 по 05.12.2017;
- визнати протиправними дії Відповідача:
а) стосовно виключення позивача з автоматичних масових перерахунків його пенсії та безпідставного встановлення, що буцімто пенсія позивача призначена за рішенням суду в твердому розмірі;
б) стосовно здійснення на 01.05.2021 розрахунку пенсії позивача за період з 07.10.2009 по 05.12.2017 у способі не передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Далі - «Закон № 1058-IV»), а саме без здійснення обов`язкових масових перерахунків нарахованих пенсій з урахуванням розміру мінімальної пенсії на момент її виплати пенсії - 01.05.2021;
в) стосовно здійснення розрахунку суми боргу, що підлягає виплаті позивачу за період з 07.10.2009 по 05.12.2017, без встановленого ст. 46 Закону № 1058-lV розрахунку компенсації втрати частини доходів на борг щомісячної пенсії за період з 07.10.2009 по 05.12.2017;
3) визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не здійснення:
а) автоматичних масових перерахунків пенсії позивача;
б) станом на 01.05.2021, розрахунку пенсії позивача за період з 07.10.2009 по 05.12.2017 у способі передбаченому Закон № 1058-IV, а саме з здійсненням обов`язкових масових перерахунків нарахованих пенсій з урахуванням розміру мінімальної пенсії на момент її виплати пенсії - 01.05.2021 - розрахунку суми боргу, що підлягає виплаті позивачеві за період з 07.10.2009 по 05.12.2017, з урахуванням розрахунку компенсації втрати частини доходів на борг щомісячної пенсії за період з 07.10.2009 по 05.12.2017 відповідно до ст. 46 Закону № 1058-IV;
4) визнати вказані вище рішення, дій та бездіяльності відповідача, вчиненими ним на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.01.2021 у справі №  420/12791/20 такими що порушують право позивача на отримання пенсії за період з 07.10.2009 по 05.12.2017, яке підтверджено цим рішенням;
5) згідно до положень частин 1-3 статті 249 КАС України постановити окрему ухвалу і направити її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та зобов`язати відповідача:
а) здійснити розрахунок суми боргу позивача з урахуванням автоматичних масових перерахунків його пенсії;
б) здійснити розрахунок суми пенсії позивача за період з 07.10.2009 по 05.12.2017 у спосіб передбачений Законом № 1058-IV, а саме з здійсненням обов`язкових масових перерахунків нарахованих пенсій з урахуванням розміру мінімальної пенсії на момент її виплати пенсії - 01.05.2021;
в) здійснити розрахунок суми боргу, що підлягає виплаті позивачеві за період з 07.10.2009 по 05.12.2017, з урахуванням розрахунку компенсації втрати частини доходів на борг щомісячної пенсії за період з 07.10.2009 по 05.12.2017 відповідно до статті 46 Закону №1058-IV;
г) сплатити позивачеві протягом 10 днів суму боргу, що підлягає виплаті на виконання судового рішення, з урахуванням автоматичних масових перерахунків, мінімальної пенсії на момент виплати за період з 07.10.2009 по 05.12.2017 та компенсації втрати частини доходів.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.05.2021, заяву в порядку статті 383 КАС України, залишено без задоволення.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021, відмовлено у відкритті апеляційного провадження, оскільки положеннями ст. 294 КАС України не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви, поданої на підставі ст. 383 КАС України.
19.07.2021 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, в якій скаржник просить скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Положеннями статті 294 КАС України визначено перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Вказаний перелік ухвал є вичерпним.
Зокрема в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції ухвали суду першої інстанції щодо: 1) забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 2) забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову; 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 6) передачі справи на розгляд іншого суду; 7) відмови поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 8) затвердження умов примирення сторін; 9) призначення експертизи; 10) визначення розміру судових витрат; 11) зупинення провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 14) внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення; 15) відмови ухвалити додаткове рішення; 16) роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 18) відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання; 19) відстрочення і розстрочення, зміни або встановлення способу і порядку виконання судового рішення; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 21) повороту виконання рішення суду або відмови у повороті виконання рішення; 22) внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 23) окрема ухвала; 24) стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 25) накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу; 26) відмови у відкритті провадження за заявою про відновлення втраченого судового провадження; 27) відновлення або відмови у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.
Відповідно до пункту 25 частини 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо накладення штрафу та інших питань судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, постановлених судом відповідно до статті 382 цього Кодексу.
Судом встановлено, що заявник оскаржував ухвалу про відмову у задоволенні заяви про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.
Проте, пунктом 25 частини 1 статті 294 КАС України не визначено таких підстав для оскарження ухвали про залишення без задоволення заяви про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 про залишення без задоволення заяви про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії з підстав зазначених відповідачем в апеляційній скарзі оскарженню не підлягає.
Відповідно до частини 1 статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.
Отже, Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, вірно застосував положення статей 294 та КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Зважаючи на викладене суд апеляційної інстанції під час розв`язання питання про взяття до провадження апеляційної скарги надав правильну оцінку матеріалам апеляційної скарги з погляду дотримання скаржником вимог КАС України щодо форми та змісту відповідного процесуального документа, а аргументи касаційної скарги стосовно цього питання не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 12, 294, 299, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Меламеда Вадима Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі № 420/12791/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.
Суддя - доповідач:                                                                                          В. М. Бевзенко
Судді:                                                                                                              А. А. Єзеров
                                                                                                              С. М. Чиркін