Справа № 344/4314/21 
Провадження № 22-з/4808/60/21 
Головуючий у 1 інстанції Бабій О.М. 
Суддя-доповідач Василишин 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Василишин Л.В.,
суддів:          Горейко М.Д., Максюти І.О., 
секретаря         Максимів Ю.В.,
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
в с т а н о в и в:
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 24 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Івано-Франківського міського суду від 22 квітня 2021 року залишено без змін.
08.07.2021 представник ОСОБА_1 – адвокат Якубовський О.О. подав заяву про ухвалення додаткового рішення по справі в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи заяву про виправлення описки у заяві про ухвалення додаткового рішення, вказав, що предметом правової допомоги у даній справі на стадії апеляційного оскарження було: складання, надсилання на адресу Івано-Франківського апеляційного суду заяви про ознайомлення із матеріалами справи та ознайомлення із матеріалами справи (1000 грн), складання проекту відзиву на апеляційну скаргу (2000 грн).
Беручи до уваги викладене, загалом просив стягнути із відповідача 3000 грн (три тисячі гривень) витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачкою.
Від відповідача заперечення на заяву щодо ухвалення додаткового рішення не надходили. Разом з тим, копію заяви про ухвалення додаткового рішення йому було направлено та роз`яснено право подати до суду апеляційної інстанції свої заперечення стосовно стягнення на користь позивачки судових витрат.
У судове засідання сторони не з`явилися, від представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Вислухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.
Матеріалами справи встановлено, що представником ОСОБА_1 , у тому числі, в суді апеляційної інстанції був керуючий АБ «Якубовський та партнери» - Якубовський О.О. Представництво інтересів здійснював на підставі договору про надання правової допомоги від 18 лютого 2021 року (а.с. 54-57) та ордера на надання правничої (правової) допомоги від 02 червня 2021 року (а.с. 46). Згідно із п. 7.3. договору, гонорар визначається погодинною ставкою, фіксованою сумою або в інший спосіб згідно встановлених Бюро Тарифів на правову допомогу. Додатком 2 до договору встановлені тарифи на правову (правничу) допомогу, згідно із яким за 1 годину надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань тариф складає 1000 грн; за 1 годину складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру – 1000 грн; за 1 судове засідання – 1000 грн. Понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу включають: витрати за складання та надсилання на адресу Івано-Франківського апеляційного суду заяви про ознайомлення із матеріалами справи, ознайомлення із матеріалами справи (1000 грн – 1 год); витрати за складання проекту відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_3 (2000 грн – 2 год). Понесення зазначених витрат підтверджується: актом здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) (а.с. 60), квитанцією № 456179 від 08.06.2021 (а.с. 61).
Отже, витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції склали 3000 грн (три тисячі гривень).
Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги  - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Таким чином, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини 3 статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Отже, враховуючи те, що представником заявника надано документальне підтвердження всіх понесених витрат на професійну правничу допомогу у порядку встановленому цивільно-процесуальним законодавством, відповідачем не заявлено клопотання про зменшення таких витрат, у зв`язку з їх не співмірністю, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 3000 грн (три тисячі гривень) як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.141, 270, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволити.
Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ), витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст додаткової постанови складено 27.08.2021. 
               
Суддя-доповідач:                                                                Василишин Л.В.
Судді:                                                                                Горейко М.Д.
                                                                               Максюта І.О.