Справа № 306/450/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        05 липня 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю., 
з участю секретаря: Мацола О.-Д.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою АТ КБ «Приват Банк» на рішення Свалявського районного суду від 10 серпня 2020 року у справі № 306/450/20 (Головуючий: Вінер Е.А.), - 

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2020 року АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 30 червня 2009 року підписав заяву № б/н, відповідно до якої відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 
ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 
При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Оскільки відповідач порушує взяті на себе зобов`язання згідно умов договору не погашає заборгованість, а тому, станом на 17 березня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 100 391,20 грн., яка складається з: 56 113,35 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 56113,35 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 21 706,16 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 17 314,97 грн. - нарахована пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4 756,72 грн. - штраф (процентна складова).
Посилаючись на зазначені обставини АТ КБ «Приват Банк» просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.06.2009 року у розмірі 100 391,20 грн. та судові витрати у розмірі 2 102,00 грн.
Рішенням Свалявського районного суду від 10 серпня 2020 року позов акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору б/н від 30 червня 2009 року в сумі 56 113,35 заборгованість за тілом кредита та 561,00 судового збору на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк". 
В решті вимог відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням суду, АТ КБ «Приват Банк» подав апеляційну скаргу у якій просить рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2020 року в частині відмовлених позовних вимог скасувати, як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального і матеріального права, та ухвалити в цій частині нове рішенняЄ. Яким позовні вимоги задовільнити. В іншій частині судове рішення не оскаржується і набуло законної сили.
В апеляційні скарзі АТ КБ «Приват Банк» посилається на те, що до суду була надана копія анкети-заяви, в якій відповідач особистим підписом засвідчив, що зазначена заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг, та зубов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та самостійно знайомитися з їх змінами на сайті Приват Банку. В матеріалах справи наявна конкретна редакція Умов та Правил надання банківських послуг, до якої приєднався відповідач при підписанні анкети-заяви та укладенні договору, разом із наказом про її затвердження. На підставі зазначеної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі 1 000 грн., який в подальшому було збільшено, що стверджується Довідкою про зміну умов кредитування. Відповідач в свою чергу після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. 26.06.2009 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», і своїм підписом підтвердив ознайомлення з фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду». Оскільки банк надав ОСОБА_1 кредит, а останній його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. 
Заслухавши пояснення представника АТ КБ «Приват Банк» - Дурдинець Р.Ю. яка підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Встановлено, що 30 червня 2009 року між ПАТ КБ «Приват Банк» (правонаступником є АТ КБ "Приват Банк") та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
До кредитного договору банк додав Умови та правила надання банківських послуг, витяги з цих умов, розміщені на офіційному сайті ПриватБанку: https://privatbank.ua..
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на17 березня 2020 року становить 100 391,20 грн., з яких 56 113,35 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 27 106,16 грн.- заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625, 17 314,97 грн. заборгованість по пені, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4 756,72 грн. - штраф (процентна складова).
Відповідно до частини першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). 
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У заяві підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
АТ КБ «Приват Банк», пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, просив у тому числі, крім тіла кредиту, суму, яку фактично отримав в борг позичальник, стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками, посилаючись на "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи банку", які викладені на банківському сайті:www:privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору. Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
При постановленні рішення, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розміщені на сайті: www/privatbank.ua/, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 30 червня 2009 року шляхом підписання заяви-анкети, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.
Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу АТ КБ «Приват Банк» залишити без задоволення.
Рішення Свалявського районного суду від 10 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного текста судового рішення
Повний текст постанови складено - 13 липня 2021 року.

Головуючий
       
Судді: