Постанова
Іменем України
 
Єдиний унікальний номер справи 753/11002/21	 	
Номер провадження  33/824/3380/2021	
суддя у суді першої інстанції  О.В. Домарєв	
 	
23 липня 2021 року                                                                                            місто Київ
Номер справи 753/11002/21
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її захисника Карманова В.В., на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 червня 2021 року, якою 
 
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,
 
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на яку накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят)  грн, -
                                                          в с т а н о в и в :                       
                              
Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят).
Вказаною постановою встановлено, що 23.05.2021 приблизно о 16год. 20хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись біля буд.1-Б по вул.Осьмака в м.Києві, відкриваючи водійські двері з лівого боку, не переконалася в безпеці і що це не створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, пошкодила транспортний засіб «Ford», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 1.5, 15.13 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України, Правила).
  Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 та її захисник - Карманов В.В. подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадженні у справі у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначили про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя неповно дослідив обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, не призначив по справі судову транспортно-трасологічну експертизу, не піддав критиці та не зробив належної правової оцінки протиріччям, які були в показах допитаної в судовому засіданні іншої учасниці дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 . А саме, не врахував належним чином надані ОСОБА_1 пояснення з приводу дійсних обставин, що мали місце при дорожньо-транспортній пригоді. Вказали, що 23.05.2021 о 16год. 20хв. в м.Києві ОСОБА_1 припаркувалася біля супермаркету «Фора» на паркувальному майданчику по вул.Осьмака, 1-Б на автомобілі «Skoda» д.н.з. НОМЕР_2 , заглушила двигун свого авто та, глянувши у дзеркала заднього виду, переконавшись у відсутності перешкоди ліворуч та з задньої частини свого авто, відкрила водійські двері з лівого боку. Зазначали, що з задньої частини її авто не було інших транспортних засобів, вона занесла ліву ногу для постановки її на асфальт і в цей час почула сильний удар у двері свого автомобіля та побачила, що в двері її автомобіля в`їхав автомобіль ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку. Вказали, що саме ОСОБА_2 не дотрималась безпечного інтервалу між автомобілями, небезпечно наблизилася до автомобіля ОСОБА_1 , відчутно ухилившись праворуч від прямої траєкторії руху вздовж смуги руху, що було видно з схеми дорожньо-транспортної пригоди.
Крім того ОСОБА_1 та її захисник Карманов В.В. зазначили, що суд першої інстанції ніяким чином не проаналізував вимоги п.п. 13.1, 13.3 ПДР України, яким керуються водії під час здійснення руху під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду, коли необхідно дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. У зв`язку із чим прийшов до неправильного і передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, посилаючись  на викладені в ній доводи, просила скаргу задовольнити та скасувати постанову суду як незаконну.
Потерпіла ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснила, що 23.05.2021 приблизно о 16год. 20 хв. вона рухалась на автомобілі «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_3 , по дорозі паркувального майданчика за адресою: м.Київ, вул.Осьмака, 1-Б. Праворуч на майданчику стояв автомобіль «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , з якого несподівано вийшов його водій - ОСОБА_1 , відчинивши двері авто. Побачивши перед собою небезпеку, вона застосувала екстремальне гальмування, але уникнути удару її автомобіля з дверцятами припаркованого автомобіля не вдалося. Повідомила суду, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 , оскільки нею було порушено Правила дорожнього руху України, за якими водію забороняється відчиняти двері та виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоду іншим учасникам дорожнього руху.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , яка апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, думку потерпілої ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, суддя виходив з тих обставин, що в її діях міститься склад адміністративного правопорушення, оскільки нею порушено вимоги п.п.1.5, 15.13 ПДР України, її провина у скоєнні правопорушення доведена в повному обсязі.
З таким висновком судді погоджується й апеляційний суд, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно з диспозицією статті 124 КУпАП відповідальність настає за пошкодження транспортних засобів, автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд або майна інших осіб, що сталося через порушення вимог Правил дорожнього руху.
Відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Пунктом 2.3. «б» Правил дорожнього руху України встановлений обов`язок водія для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 15.13. цих же Правил заборонено відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що доведено доказами, які досліджені під час судового розгляду.
Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №137912 від 23.05.2021, згідно із яким 23.05.2021 о 16 год. 20 хв. в м.Києві по вул.Осьмака, 1-Б, водій ОСОБА_1 , виходячи зі свого транспортного засобу «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 ,  (відкриваючи водійські двері з лівого боку) не переконалась в безпеці і що це не створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху та пошкодила транспортний засіб «Ford», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п.1.5, 15.13 ПДР України.
Відповідно до схеми місця дорожньої транспортної пригоди, вказана ДТП відбулася на парковці, що знаходиться за адресою - м.Київ, вул.Осьмака, 1-Б. Дана схема містить всі дані, які мають значення для даної дорожньо-транспортної пригоди, тобто про ділянку дороги, на якій сталася пригода, сталий орієнтир, місце розташування пошкоджених транспортних засобів, координати місця зіткнення, отримані автомобілями механічні  пошкодження, ширину проїзної частини, розташування дорожньої розмітки тощо. 
Викладені в апеляційній скарзі доводи щодо відмови суду першої інстанції дослідити вказану схему та фотознімки з місця дорожньо-транспортної пригоди, з яких, на думку ОСОБА_1 , убачалося значне переміщення праворуч автомобіля ОСОБА_2 , що в свою чергу є дійсною причиною дорожньо-транспортної пригоди, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи у апеляційному суді.
Так, судом першої інстанції було належним чином досліджено зазначені докази у сукупності з іншими матеріалами справи та правильно встановлено, що ОСОБА_1 порушила п.1.5 та п.15.13 ПДР України.
А саме, з дослідженого відеозапису з місця події убачається, що автомобіль «Skoda» зупинився на парковці у крайньому лівому місці паркувального майданчика та в момент, коли у попутному напрямку на проїзній частині парковки проїжджав автомобіль «Ford»,  ОСОБА_1 відчинила водійські двері з лівого боку свого транспортного засобу, в результаті чого відбулося зіткнення рухаючогося автомобіля «Ford» з дверцятами припаркованого автомобіля «Skoda».
Крім того, на вказаному відеозаписі, схемі місця дорожньої транспортної пригоди та наданих фотознімках місця ДТП відображено, що ОСОБА_1 припаркувала свій автомобіль у крайньому лівому місці парковки, де ліворуч від неї знаходилась смуга руху, на якій в попутному напрямку рухались автомобілі на парковці.
Таким чином, зайнявши крайнє ліве місце для зупинки свого транспортного засобу біля проїзної частини, остання повинна була сурово дотримуватися вимог п.1.5 та п.15.13 ПДР України, та перед відкриттям дверей транспортного засобу пересвідчитися у відсутності будь-яких інших транспортних засобів, яким зможе створити перешкоди у русі.
При цьому, всупереч викладеним у апеляційній скарзі доводам щодо недотримання ОСОБА_2 безпечного інтервалу, дослідженими під час перегляду справи доказами прямо встановлено, що остання рухалась в межах своєї полоси руху та за дотримання водієм автомобіля «Skoda» вимог п.15.13 ПДР України безпечно проїхала б місце дорожньо-транспортної пригоди.
Отже, розташування транспортних засобів, яке зафіксовано на схемі ДТП, яке також підтверджується відеозаписом з камери спостереження, фотознімками та поясненнями сторін, а також характер пошкоджень транспортних засобів вказують на те, що саме водій ОСОБА_1 , відкриваючи водійські двері, не впевнилася в безпеці своїх дій, не переконалася, що це буде безпечним для інших учасників руху та не буде заважати транспортним засобам, які будуть проїжджати повз її автомобіль, не врахувала дорожню обстановку, а саме рух транспортних засобів на суміжній ділянці проїзної частини, де в попутному напрямку рухався автомобіль ОСОБА_2 .
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив зазначені докази у їх сукупності, достовірно встановив фактичні обставини справи та прийняв законне і обґрунтоване рішення щодо доведеності факту порушення ОСОБА_1 вимог пунктів 1.5, 15.13 Правил дорожнього руху України, що знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженням автомобілів «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Ford», д.н.з. НОМЕР_3 .
У зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у порушенні ПДР України є необґрунтованими.
Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що суддя районного суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини подій, дав належну оцінку усім зібраним по справі доказам та прийшов до обґрунтованих висновків щодо винуватості останньої у порушенні ПДР України та наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Будь-яких інших доводів на спростування доведеності вини ОСОБА_1 апеляційна скарга не містить.
У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», використовується як джерело права, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що в суді першої інстанції винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеною «поза розумним сумнівом», тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях останньої складу вказаного правопорушення.
Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП та санкції ст.124 КУпАП.
Істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 червня 2021 рокує законною та обґрунтованою, а відтак підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та її захисника Карманова В.В. відсутні.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її захисника Карманова В`ячеслава Валерійовича залишити без задоволення, постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 червня 2021 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя: