УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
28 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/5032/21
провадження № К/9901/27375/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А. А.,
суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 у справі № 520/5032/21 за позовом ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без руху, та запропоновано надати до суду обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 позовну заяву було повернуто позивачу, так як розглянувши вказану заяву, суд дійшов до висновку, що вона є необґрунтованою та безпідставною.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 - без змін.
Не погодившись із такими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, натомість, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Перевіряючи правильність висновків суду першої та апеляційної інстанцій та обґрунтованість аргументів касаційної скарги, Верховний Суд бере до уваги таке.
Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 Харківський окружний адміністративний суд, з висновками якого погодився Другий апеляційний адміністративний суд, взяв до уваги те, що повторно подана позивачем заява про поновлення процесуального строку, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, теж є необґрунтованою та безпідставною, а тому позивачем недоліки позову не усунуто.
Також, суди наголошували на тому, що право у позивача на звернення до суду з позовом щодо отримання допомоги до 5 травня за 2020 рік виникло у відповідний рік виплати допомоги, проте позов поданий до суду лише 29.03.2021. Разова грошова допомога до 5 травня є щорічною виплатою, а тому позивач був обізнаний про порушення своїх прав, внаслідок неотримання такої допомоги у відповідному розмірі у 2020 році. Таким чином, звернення позивача до суду 29 березня 2021 року стосовно виплат грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, безумовно, було здійснено з пропуском визначеного КАС України строку звернення до суду.
Суди також звертали увагу на те, що доводи про відсутність строкового обмеження стосовно виплати соціальних пільг у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку з вини відповідного суб`єкта владних повноважень з посиланням на правову позицію, викладену у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду №815/460/18 від 24.11.2020 року, а також у постановах Верховного Суду України від 25.05.2016 року у справі №164/1904/14-ц, у постановах Великої палати ВС від 06.02.2019 року у справі №522/2738/17, у постановах ВС: від 24.04.2018 року у справі №646/6250/17, від 30.10.2018 року у справі №493/1867/17, від 22.01.2019 року у справі №201/9987/17 (2-а/201/304/2017), від 29.11.2019 року у справі №642/7479/16-а, від 30.01.2020 року у справі №554/5119/16-а, від 23.07.2020 року у справі №761/28365/16-а, є безпідставними, оскільки предметом спору у вказаних справах є пенсійне забезпечення, а не виплата разової грошової допомоги, яка є предметом спору по суті цієї справи.
До того ж, суд апеляційної інстанції при вирішенні спору взяв до уваги висновок Верховного Суду, зроблений у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.
Зважаючи на викладене Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, розглядаючи питання про відкриття провадження у цій справі за позовною заявою ОСОБА_1 , надав правильну оцінку матеріалам позовної заяви з погляду дотримання заявником вимог КАС України щодо строків звернення до адміністративного суду, а аргументи касаційної скарги стосовно цього питання не дають підстав для висновку про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.
Доводи касаційної скарги зводяться до того, що позивач не пропустив строк звернення до суду із даним позовом, оскільки саме з 29.09.2020, дати прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у зразкові справі №440/2722/20, яким поставлена крапка у спорі щодо неправомірності нарахування разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік відповідачем, позивач міг дізнатися про порушення свого права і можливість оскаржувати неправомірну виплату у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством. Тобто вважає, що кінцевий строк на оскарження - 29 березня 2021 року і позивач подав позов у останній день строку.
Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом положень частини другої цієї самої статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія зазначеної норми поширюється, з-поміж іншого, на ухвали суду першої інстанції, після їх перегляду судом апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині другій статті 328 КАС України, і до цього переліку також належить й ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви після її перегляду в апеляційному порядку.
З огляду на викладене, а також беручи до уваги той факт, що зміст оскарженої ухвали суду першої інстанції, залишеної без змін постановою суду апеляційної інстанції, свідчить про правильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання необґрунтованою касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 у справі №  520/5032/21 та, відповідно, для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись положеннями статей 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 у справі № 520/5032/21.
2. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний