Справа № 357/2038/21                                                  суддя в І-й інстанції Дубановська І.Д.
Провадження № 33/824/3041/2021                              суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 

КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
Іменем України
14 липня 2021 року                                                                                      м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13 лютого 2021 року серії ДПР18 № 119823 13 лютого 2021 року о 04 год. 45 хв. в м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе, 21 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі у лікаря нарколога за адресою: м. Біла Церква, вул. В. Стуса 41, висновок № 31, результат огляду 1,95 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі чотириста п`ятдесят чотири грн. 
Ухвалюючи зазначену постанову, місцевий суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк подачі апеляційної скарги, скасувати постанову через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі. 
Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 зазначає, що під час проголошення оскаржуваної постанови він не був присутній, постанова не була вручена йому 12 травня 2021 року, а отримана лише 19 травня 2021 року. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про те, що працівником поліції не були вказані ознаки алкогольного сп`яніння які були в нього присутні, і які дали підстави для огляду. Огляд повинен був проводитися за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ. У даному випадку був використаний невідомий апелянту прилад, лабораторних досліджень проведено не було. Ні лікар, ні працівник поліції перед проведенням огляду на стан сп`яніння не проінформували ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та на його вимогу не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. У протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті працівника поліції зазначено, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, але які саме зазначено не було. У висновку № 31 відсутній запис, що у ОСОБА_1 виявлено 1,95 проміле. ОСОБА_1 примушували декілька разів (не менше трьох) дути в прилад, точну назву якого він не знає і йому ніхто цього не роз`яснював, наскільки йому відомо, їх називають драгерами. Кожного разу прилад показував різні значення, але вони жодного разу не перевищували 0,2 проміле. Коли ОСОБА_1 хотів сфотографувати результати вимірювання на телефон, то присутні працівники поліції йому у цьому перешкодили. Вміст алкоголю в крові судом не був встановлений на підставі належних, допустимих та достовірних доказів. Адміністративний протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали в своїй сукупності не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2021 року з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Судом встановлено, що розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, призначений на 12 травня 2021 року.  
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 258 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Зазначених вимог закону місцевий суд не дотримався та копію постанови на адресу ОСОБА_1 не направив.  
За таких обставин, право особи на апеляційне оскарження судового рішення, про ухвалення якого вона не знала, має бути забезпечене шляхом поновлення пропущеного з поважних причин строку.       
Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 13 лютого 2021 року ОСОБА_1 керував транспортним в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно наданого суду висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, проведеного в медичному закладі «Білоцерківська міська лікарня № 4» ОСОБА_1 станом на 5-00 год. 13 лютого 2021 року перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги в частині порушення поліцейським вимог ст. 266 КУпАП та порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає не обґрунтованими, виходячи з наступного.
 Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).
Відповідно до положень Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З матеріалів справи вбачається, що дійсно поліцейським допущено порушення порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, а саме огляд на місці зупинки в присутності двох свідків не проводився та відмова від його проведення не зафіксована.
Проте, апеляційний суд вважає, що зазначені порушення не можуть бути підставою до скасування оскаржуваної постанови суду, оскільки наявними у справі доказами, у їх сукупності повністю доводиться вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, окрім протоколу про адміністративне правопорушення та висновку закладу охорони здоров`я, матеріали справи містять відео процесу огляду  ОСОБА_1 на стан сп`яніння.
На зазначеному відео чітко видно, як ОСОБА_1 , вказує лікарю, що  керував транспортним засобом в стані сп`яніння, що вживав алкоголь перед поїздкою. 
При цьому ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарги зазначених фактів не спростовує, своєї вини не заперечує, не вказує що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та посилається виключно на процедурні порушення, допущені на його думку під час оформлення матеріалів справи.
Серед іншого в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на відсутність в медичному висновку про стан його сп`яніння, запису про виявлення в нього 1.95 проміле алкоголю, про що було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.
В той же час зазначений рівень алкоголю  зафіксований на наданому суду відео під час медичного  огляду ОСОБА_1 .
Враховуючи зазначене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень місцевим судом норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які б мали своїм наслідком скасування постанови, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані, а, відтак, підстави до скасування постанови суду відсутні.
Керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2021 року .
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                     В.О. Фінагеєв