ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 460/1277/19
адміністративне провадження № К/9901/13572/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
Головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,
суддів: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,
за участю: 
секретаря судового засідання               Вітковської К.М.,
представників позивача                          Зверєва Л.С., Марчук Р.І.,
представників відповідача                     Матєш О.В.,Довгалюк І.Л.,
представників третьої особи                  Новикова А.С., Михайленко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року (суддя: Махаринець Д.Є.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року (судді: Святецький В.В., Гудим Л.Я., Довгополов О.М.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Традєкс» до Головного управління ДПС у Рівненській області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансферта» про скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Традєкс» (далі - ТОВ «Традєкс», позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - ГУ ДПС у Рівненській області, відповідач), в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 15 лютого 2019 року за №0002041408 та №0002051408.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансферта» (далі - ТОВ «Трансферта», третя особа) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року, позов було задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального та матеріального права просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 

В обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що використання позивачем біржових котирувань для встановлення відповідності умов у операціях принципу «витягнутої руки» є необґрунтованим, оскільки біржові котирування, в тому числі на біржі «Євронекст» є неспівставними з умовами здійснення контрольованих операцій, з огляду на те, що на біржах не укладаються угоди на поставку реальних товарів, учасниками біржових торгів є не тільки споживачі, але й цілий ряд фінансових інститутів. Крім того, товариство провело неточне коригування умов оплати у зв`язку з помилковим застосуванням процентної ставки по кредитах (позиках), отриманих від нерезидента. За таких обставин вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є законними та обґрунтованими, а висновки судів попередніх інстанції про їх протиправність - помилковими, з огляду на неврахування істотних обставин справи.

Як підставу касаційного оскарження відповідач вказав п.1 ч.4 ст. 328 КС України, застосування судами попередніх інстанцій норми матеріального права при вирішенні цієї справи без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2020 року у справі №804/5360/17.

Позивач та третя особа скористались своїм процесуальним правом та подали відзиви на касаційну скаргу відповідача, в яких просили залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін, оскільки вважають доводи відповідача безпідставними, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - такими, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Також сторони направили на адресу Верховного Суду додаткові письмові пояснення, в яких навели додаткові аргументи на спростування позиції опонентів.
Крім того, представником відповідача було заявлено клопотання про заміну відповідача, - Головного управління ДПС у Рівненській області (код ЄДРПОУ 43142449), його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Рівненській області (код ЄДРПОУ 44070166), у зв`язку із реорганізацією на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби».
Перевіривши наведені заявником обставини, колегія суддів встановила наявність підстав для заміни відповідача його правонаступником, виходячи з приписів статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
У судовому засіданні представник відповідача підтримав свої вимоги, а представники позивача та третьої особи - свої заперечення, з підстав та обґрунтувань, викладених в касаційній скарзі та відзивах на неї, відповідно.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що протягом 2014-2015 років ТОВ «Традєкс» здійснювало продаж товарів (переважно зернових та олійних культур) нерезиденту-пов`язаній особі EVERWELLE LTD (Естонія). 

Товари експортувалися на умовах DAP/FCA кордон з Білоруссю чи Польщею або на умовах CPT термінали у портах Одеса «Южний», «Іллічівськ».

18 грудня 2018 року посадові особи ГУ ДФС у Рівненській області провели перевірку ТОВ «Традєкс» з питань повноти нарахування і сплати податків під час здійснення контрольованих операцій з нерезидентом RATHLIN LIMITED за період з 01.09.2013 по 31.12.2013, з нерезидентом EVERWELLE LTD за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 та з питань дотримання платником податків принципу «витягнутої руки» з нерезидентом EVERWELLE LTD за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за результатами якої складений Акт від 18.12.2018 №2727/17-00-14-07/37083061.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 135.1 статті 135, пункту 138.1 статті 138, пункту 153.2 статті 153 Податкового кодексу України (далі - ПК України), підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 39.1.1 пункту 39.1 статті 39, підпункту 39.3.3.7 підпункту 39.3.3 пункту 39.3 статті 39 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов`язання по податку на прибуток підприємств у розмірі 4820215 грн, у тому числі за 2014 рік - 915310,00 грн, за 2015 рік - 3904905,00 грн та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток за 2015 рік в сумі 1413101,00 грн.

Згідно висновків акту перевірки відповідач не погодився в окремих випадках з використанням ТОВ «Традєкс» як джерела інформації біржових котирувань на пшеницю, ячмінь, кукурудзу та ріпак біржі «Євронекст» та розрахував діапазони на підставі експортних цін, які отримав із інших джерел.

За результатами розгляду заперечень ТОВ «Традєкс» на Акт перевірки, ГУ ДФС у Рівненській області висновки акту були викладені  в наступній редакції: платник порушив пункт 135.1 статті 135, пункт 138.1 статті 138, пункт 153.2 статті 153 ПК України (в редакції, чинній до 1 січня 2015 року), підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункт 39.1.1 пункту 39.1 статті 39, підпункт 39.3.3 пункту 39.3 статті 39 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов`язання по податку на прибуток підприємств у розмірі 2574 578 грн, у тому числі за 2014 рік - 915310,00 грн, за 2015 рік - 1659268,00 грн та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток за 2015 рік в сумі 1413101,00 грн.

15 лютого 2019 року на підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення: №0002041408, яким товариству позивача збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 2 574 578,00 грн та застосовані штрафні санкції (штраф) в сумі 228828,00 грн; №0002051408, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 413 101,00 грн.

За результатами досудового оскарження рішенням ДФС України від 26.04.2019 №20193/6169-99-11-04-01-25 скаргу позивача було залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення - без змін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що акт перевірки не містить жодного доказу відносно того, що обрані відповідачем джерела інформації дають можливість отримати вищий рівень зіставності комерційних та фінансових умов операцій, ніж джерела інформації, що були обрані ТОВ «Традєкс».

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Пунктом 14.1 статті 14 ПК України (в редакції чинній до 01.01.2015) визначено, що звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін (підпункт 14.1.71);
ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах (підпункт 14.1.219); 
трансфертне ціноутворення - система визначення звичайної ціни товарів та/або результатів робіт (послуг) в операціях, визнаних відповідно до статті 39 цього Кодексу контрольованими (підпункт 14.1.251-1).

Контрольованими операціями згідно з приписами пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) слід вважати такі, якщо одночасно виконуються такі дві умови: 
1) операції з пов`язаними особами - нерезидентами; операції з пов`язаними особами - резидентами, які: задекларували від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за попередній податковий (звітний) рік; застосовують спеціальні режими оподаткування станом на початок податкового (звітного) року; сплачують податок на прибуток підприємств та/або податок на додану вартість за іншою ставкою, ніж базова (основна), що встановлена відповідно до цього Кодексу, станом на початок податкового (звітного) року; не були платниками податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість станом на початок податкового (звітного) року; операції з нерезидентом, який зареєстрований у державі (на території) з Переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
2) обсяг господарських операцій платника податків з кожним контрагентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний звітний календарний рік.

Таким чином контрольованими операціями згідно з пп. 39.2.1.2 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 ПК України визнаються господарські операції, здійснені з нерезидентом в період, коли відповідна держава (територія) була включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України, і за умови, що обсяг таких операцій перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість).

Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.

Визначення ціни під час здійснення контрольованих операцій проводиться за методами встановленими ПК України, зокрема, за методом порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу).

Метод порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу) (як один із методів встановлення відповідності контрольованої операції принципу «витягнутої руки») базується на порівнянні ціни товарів (робіт, послуг), застосованої під час контрольованої операції, з ринковим діапазоном цін на ідентичні (а за їх відсутності - однорідні) товари (роботи, послуги) у зіставних операціях (підпункт 39.3.3.1 пункту 39.3.1 статті 39 ПК України, тут та далі в редакції, чинній на час здійснення товариством експортних операцій).

Відповідно до абзацу першого підпункту 39.3.3.2 статті 39 ПК України для визначення ринкового діапазону цін товару (роботи, послуги) згідно з методом порівняльної неконтрольованої ціни (аналогів продажу) використовується інформація про укладені та реалізовані платником податків або іншими особами договори про продаж ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у зіставних умовах на відповідному ринку товарів (робіт, послуг).

При цьому враховуються такі особливості: характеристика товарів (робіт, послуг); кількість (обсяг) товарів (робіт, послуг); обсяг функцій, що виконуються сторонами; умови розподілу між сторонами ризиків і вигод; строки виконання зобов`язань; умови здійснення платежів, звичайних для такої операції; характеристика ринку товарів (робіт, послуг), на якому здійснено операцію; бізнес-стратегії підприємства (за наявності); інші об`єктивні умови, що можуть вплинути на ціну (абзац другий цього підпункту).

Підпунктом 39.3.3.3 статті 39 ПК України встановлено, що умови на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються зіставними, якщо відмінність між такими умовами істотно не впливає на ціну або є економічно обґрунтованою.

Згідно з підпунктом 39.5.3.1 статті 39 ПК України під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, використовує офіційно визнані джерела інформації про ринкові ціни, перелік яких установлюється Кабінетом Міністрів України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 866-р (втратило чинність з 14.11.2015 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 № 900) було затверджено перелік джерел інформації про ринкові ціни для цілей трансфертного ціноутворення, відповідно до якого до основних джерел відносяться: Щомісячний інформаційний бюлетень «Огляд цін українського та світового товарних ринків»; Інформаційно-аналітичний продукт «Товарний монітор. Україна»; Інформаційно-аналітичний продукт «Дайджест цін товарів на світових ринках»; Щотижневе видання «Ринок сталі: аналітика, прогнози, сценарїї»; Офіційний сайт Аграрної біржі; Вісник Міністерства доходів і зборів України. До допоміжних: Офіційний сайт Мінрегіону; Офіційний сайт Мінагрополітики.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 72-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення податкового контролю за трансферним ціноутворення», який набув чинності з 1 січня 2015 року, з метою вдосконалення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням та приведення його у відповідність до Настанов Організації економічного співробітництва та розвитку щодо трансфертного ціноутворення для транснаціональних компаній та податкових служб, стаття 39 ПК України викладена в новій редакції, якою було прямо впроваджено принцип «витягнутої руки».

Так, підпунктом 39.5.3.1 пункту 39.5 статті 39 ПК України (в редакції, чинній з 01 січня 2015 року) визначено, що платник податків та контролюючий орган, що реалізує державну податкову та митну політику, використовують джерела інформації, які містять відомості, що дають можливість співставити комерційні та фінансові умови операцій згідно з підпунктом 39.2.2 пункту 39.2 цієї статті, зокрема: а) інформацію про зіставні неконтрольовані операції платника податків, а також інформацію про зіставні неконтрольовані операції його контрагента - сторони контрольованої операції з непов`язаними особами; б) будь-які інформаційні джерела, що є загальнодоступними та надають інформацію про співставні операції та осіб.

У зв`язку з вилученням з 01.01.2015 із ПК України норми, що зобов`язувала Кабінет Міністрів України затверджувати будь-які переліки джерел інформації,  фактично з цієї дати офіційно визначені джерела інформації про ринкові ціни на законодавчому рівні відсутні, що підтверджено у листі ДФС України від 19.04.2016 №8806/6/99-99-19-02-02-15.

Відповідно до підпункту 39.5.3.2 пункту 39.5 статті 39 ПК України (в редакції, що діяла протягом 2015 року), якщо платник з метою встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» за методами, визначеними пунктом 39 цієї статті, використав джерела інформації, передбачені підпунктом 39.5.3.1 підпункту 39.5.3 цього пункту, контролюючий орган використовує ті самі джерела інформації, якщо не доведено, що інші джерела інформації дають можливість отримати вищий рівень зіставності комерційних та фінансових умов операцій.

Як встановлено судами попередніх інстанцій підставою для висновку податкового органу про завищення позивачем від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток у період, що перевірявся, слугувало використання ТОВ «Традєкс» як джерела інформації за контрольованими операціями для визначення ціни експортованого товару (пшениці, ячменя, кукурудзи та ріпака) біржових котирувань, зокрема, на біржі «Євронекст».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що, оскільки у джерелах інформації, включених до Переліку № 866-р була відсутня в повному обсязі інформація для визначення того, чи є неконтрольовані операції зіставними з контрольованими (як передбачено пп.39.2.2 п.39.2 ст.39 ПКУ), ТОВ «Традєкс», керуючись пп.39.5.3.2 п.39.5 ст.39 ПКУ, обрало як джерело інформації біржові котирування біржі «Євронекст». Інформація про біржові котирування була отримана на Інтернет-сайті https://www.quandl.com/.

Дослідивши належним чином акт перевірки суди встановили, що він не містить жодного доказу відносно того, що обрані відповідачем джерела інформації дають можливість отримати вищий рівень зіставності комерційних та фінансових умов операцій ніж джерела інформації, що були обрані ТОВ «Традєкс».

Суди також аргументовано акцентували увагу на тому, що біржові котирування біржі «Євронекст» зазначаються і у окремих джерелах інформації, що включені до Переліку № 866-р, зокрема, у Щомісячному інформаційному бюлетені «Огляд цін українського та світового товарних ринків». Однак, біржові котирування у цьому виданні наводяться за вибіркові дати, без зазначення назви біржового контракту та виду біржової ціни, що виправдано зумовило ТОВ «Традєкс» використовувати інше, більш інформативно наповнене, джерело інформації.

Наведене підтверджує правомірність висновків судів попередніх інстанцій про те, що протягом 2014 та 2015 років ТОВ «Традєкс» відповідно до підпункту 39.5.3.2 пункту 39.5 статті 39 ПК України (в редакції, що діяла протягом 2014 року) та відповідно до підпункту 39.5.3.1 пункту 39.5 статті 39 ПК України (в редакції, що діяла протягом 2015 року) мало всі правові підстави на використання з метою встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» (у 2014 році рівню звичайних цін) інших джерел інформації (ніж ті, що включені до Переліку № 866-р), зокрема, біржових котирувань.

Також в ході судового розгляду справи судами встановлено, що у додатку 5 до акту перевірки відповідач порівняв ціну контрольованих операцій на ріпак, яка була встановлена у євро 363/т (дати операцій 31.08.2015, 14.09.2015, 01.10.2015, 05.10.2015, 29.10.2015) з медіаною діапазону цін, яка була розрахована у доларах США та ціну контрольованих операцій на ячмінь 3-го класу, яка була встановлена у євро 141 EUR/т (дати операцій 22.09.2015, 30.10.2015) з медіаною діапазону цін, яка була розрахована у доларах США. Ціни контрольованих операцій в долари США переведені відповідачем не були. Вказану помилку було виправлено відповідачем за результатами розгляду заперечень позивача на акт перевірки і разом із податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «Традєкс» отримало і нові редакції додатків 2 та 5 до акту перевірки.

Водночас, у новій редакції додатку 5 до акту перевірки відповідач порівняв ціну контрольованої операції на ячмінь 3-го класу 172/т (дата операції  29.05.2015, ціна була встановлена додатком №2 від 05.05.2015 до контракту №11-08-2014 В, шостий рядок у додатку 5) з діапазоном цін, розрахованим на підставі цін за серпень 2014 року (11.08.2014). Мінімальна ціна FOB на ячмінь (станом на 20.05.2015) із джерел, обраних відповідачем, становить 176 USD/т, що не перевищує ціну контрольованої операції, збільшену на вартість перевалки (4,88 USD/т), яку використовував відповідач. 

Також у додатку 2 (2014 рік) та у додатку 3 до акту перевірки відображені операції з реалізації пшениці м`якої 6 класу (зазначено, що дата операції 26.11.2014, дата, на яку зафіксовано ціну 26.11.2014, останній рядок у додатку 2 та десятий рядок у додатку 3), однак 26.11.2014 ТОВ «Традєкс» товар нерезиденту EVERWELLE LTD не реалізовувало та ніяких угод на реалізацію пшениці у цей день не укладало.

Крім того, відповідач у додатку 2 (2014 рік) до акту перевірки не розрахував суми вигід ТОВ «Традєкс» від отримання фінансування, на які в подальшому зменшував суми встановлених відхилень, для авансу на пшеницю 6-го класу (контракт № 20-08-2014/W від 20.08.2014, дата операції 02.10.2014, дата авансу 08.09.2014, сьомий рядок у додатку 2).

Також відповідач не здійснив розрахунку вигод від отримання фінансування для операції з реалізації пшениці м`якої 6-го класу (дата, на яку зафіксовано ціну 31.12.2014, передостанній рядок в додатку 3 до акту перевірки) та для пшениці 3-го класу (дата, на яку зафіксовано ціну 29.09.2014, останній рядок в додатку 3 до акту перевірки), незважаючи на те, що фактично за цими поставками ТОВ «Традєкс» отримувало від EVERWELLE LTD аванси.

Вказані дії відповідача призвели до того, що при зіставленні цін контрольованих та неконтрольованих операцій, зокрема, порівняні ціни контрольованої операції, здійсненої у травні 2015 року з діапазоном цін, розрахованим на підставі цін за серпень 2014 року, не в повному обсязі розраховані вигоди ТзОВ «Традєкс» від користування авансами; порівняні ціни контрольованих операцій з медіаною, а не з мінімальним значенням діапазонів; не розраховані з метою порівняння з неконтрольованими операціями ціни за кожною контрольованою операцією (з урахуванням коригувань на вигоди від отримання фінансування).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що на порушення підпункту 39.3.2.3 пункту 39.3 статті 39 ПК України (у редакції, що діяла протягом 2015 року) відповідач у додатку 5 (нова редакція) порівнював відкориговані ціни контрольованих операцій з медіаною діапазону, а не з його мінімальним значенням. Як наслідок, відповідач помилково встановив факт відхилення цін контрольованих операцій.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з доводами судів попередніх інстанцій щодо протиправності застосування контролюючим органом медіани діапазону цін до визначення податкового зобов`язання позивача за операціями у 2014 та 2015 роках.

У зв`язку з викладеним колегія судів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо протиправності оскаржених повідомлень-рішень та наявності підстав до їх скасування, оскільки відповідач як суб`єкт владних повноважень всупереч вимогам частини другої статті 77 КАС України не довів правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У касаційній скарзі податковий орган посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено рішення без урахування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 24.02.2020 по справі № 804/5360/17 за подібних, на переконання відповідача, правовідносин.

Поряд із цим у справі № 804/5360/17 правовідносини виникли у період  2013-2014 років, в той час як у даному спорі у - 2014-2015 роках. При цьому з 01.01.2015 із ПК України була вилучена норма, що зобов`язувала Кабінет Міністрів України затверджувати будь-які переліки джерел інформації, а тому з цієї дати джерела інформації, включені до Переліку № 866-р, втратили пріоритетність перед будь-якими іншими загальнодоступними джерелами інформації. Натомість, згідно з пп.39.2.1.3 п.39.2 ст.39 ПК України біржові котирування світових товарних бірж були визначені як єдине джерело інформації для застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни при експорті/імпорті біржових товарів. Враховуючи те, що такий підхід зберігається й досі, можна зробити висновок, що саме біржові котирування світових товарних бірж, на думку законодавця, є найбільш доречним джерелом інформації для цілей трансфертного ціноутворення.

Таким чином наведене скаржником судове рішення ухвалене за інших фактичних обставин справи, установлених судами, та нормативно-правового врегулювання спірних правовідносин, а тому посилання на те, що оскаржувані рішення ухвалені без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного постановах Верховного Суду, - є безпідставними.

У цілому ж доводи заявника касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.

Разом з тим, враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з цим, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :

Рівненського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року залишити без змін, а касаційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області, - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча  суддя:                                                                                           І.Л. Желтобрюх
Судді:                                                                                                                   О.В. Білоус
                                                                                                                             Н.Є. Блажівська

Повний текст постанови виготовлено 27 вересня 2021 року.