КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №33/824/2416/2021                     
справа №761/3123/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2021 року                                                                                                м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,
 
 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
встановив:
 
            Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №189050 від 11 січня 2021 року 23 год. 14 хв., ОСОБА_1 11 січня 2021 року о 22 год. 45 хв. в м.Києві по вул. Щусева, 22/13 керував автомобілем Audi, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини  рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.
 
   Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.
 
Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити.
 
Посилається на те, що справу розглянуто без його участі та без належного повідомлення про час і місце її розгляду. Про розгляд справи повідомлений не був. Зазначення судом інформації про повідомлення його телефонограмою не відповідає дійсності, як і те, що  представник також обізнаний про час і місце розгляду справи, оскільки захисник лише ознайомився із справою, але про час і місце її розгляду не повідомлявся.
 
Вказує, що 11 січня 2021 року не керував будь-якими транспортними засобами. У зв`язку із цим також уважає відеозапис з нагрудної камери поліцейського неналежним доказом про відношенню до його особи.
 
Окремо вказує, що не був відсторонений від керування автомобілем, що свідчить про те, що він ним не керував.
 
Не дивлячись на це, поліцейські наполягали на проведенні огляду. Зазначає, що був втомленим, змерз і відмовився лише у проїзді до медичного закладу, від проходження огляду на місці не відмовлявся, але такого запропоновано не було.
 
Просить поновити строк на оскарження, зазначаючи, що постанову отримано лише 08 квітня 2021 року.
 
            В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кожем`яченко В.В. не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
 
            Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строків на оскарження постанови, судом установлено наступне.
 
            Згідно із даними супровідного листа від 05 березня 2021 року, копія постанови надіслана ОСОБА_1 , проте відомості про вручення або невручення відсутні.
 
            01 квітня 2021 року захисник Кожем`яченко В.В. звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що на сайті "Судова влада" та у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація про стан розгляду справи, у зв`язку із чим просив надати копію постанови або опублікувати відповідну інформацію.
 
            Відповідно до ЄДРСР постанова до цього реєстру надіслана 08 квітня 2021 року та цього ж дня її копія вручена захиснику із написом, що постанова не набрала законної сили.
 
            Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
 
            Зазначені скаржником обставини пропуску строку на подання апеляційної скарги суд уважає поважними, оскільки вони кореспондуються з обставинами справи, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.
 
            Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
            Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
 
            Так, у зв`язку із недотриманням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України настає відповідальність за статтею 130 КУпАП, частина 1 якої передбачає наступне:
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
 
            Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі відмови від проходження огляду для визначення такого стану.
 
            У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.
 
            Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух", постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".
 
            Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.
            
            Відповідно до статті 251 КУпАП:
            Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
            Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
 
            Доказами вчинення правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є результати, отримані з використанням спеціальних технічних засобів, які здобуті поліцейським на місці та/або в закладі охорони здоров`я.
 
            Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння фіксується відеозаписом, а у разі неможливості цього свідками.
 
            З даних відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що останнім у присутності запрошених свідків оголошується прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 , якого зупинено під час керування автомобілем Audi, номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_1 пропонується пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у лікаря нарколога, на що він вказав, що буде проходити огляд у лікаря-нарколога, але далі відмовився, оскільки не хотів їхати на лівий берег м.Києва.
 
            Аналогічні обставини відмови відображені в письмових поясненнях свідків.
 
            З огляду на те, що поліцейський у належний спосіб запропонував пройти огляд на стан сп`яніння або на місці або у лікаря-нарколога, суд відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги.
 
            З даних відеозапису не убачається будь-яких заперечень ОСОБА_1 стосовно того, що він не керував транспортним засобом. В свою чергу апеляційна скарга в цій частині також не містить логічних пояснень стосовно обставин про те, хто саме у такому разі керував транспортним засобом. При цьому, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, автомобіль Audi, номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 і автомобіль знаходився на проїжджій частині.
 
            Окрім того, до матеріалів справи долучені пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , згідно із змістом яких вони почули удар автомобіля в бордюр, після чого з автомобіля вибігла дівчина, яка потім повернулась, а також вийшов чоловік, який згодом назвався ОСОБА_1 . Також зупинився випадковий водій, був викликаний евакуатор, далі приїхала поліція.
 
            З даних відеозапису (діалогу між ОСОБА_1 з поліцейським) також убачається, що в момент здійснення зйомки на місці знаходиться евакуатор.
 
            З урахуванням тієї обставини, що на місце прибув евакуатор, суд відхиляє доводи скарги в тій частині, що про невинуватість ОСОБА_1 може свідчити те, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом.
 
            Щодо доводів скарги в частині неналежного повідомлення про час і місце розгляду справи, то такі не ґрунтуються на матеріалах справи.
 
            З матеріалів справи убачається, що після надходження справи до суду судовий розгляд призначено на 23 лютого 2021 року. Цього ж дня захисником, яким є адвокат Кожем`яченка В.В., подано заяву про відкладення розгляду справи для забезпечення можливості ознайомитися із нею.
 
            23 лютого 2021 року секретарем повідомлено захисника за вказаним ним номером телефону про дату наступного розгляду справи - 05 березня 2021 року. Повідомлення захисника уважається повідомленням і особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки захисник діє в інтересах підзахисного і зобов`язаний інформувати останнього про всі обставини розгляду справи. Зі справою захисник ознайомився 04 березня 2021 року та отримав відеозапис з нагрудної камери поліцейського.
 
            Суд зазначає, що протокол складено 11 січня 2021 року, судом матеріали справи отримані 28 січня 2021 року, за клопотанням захисника розгляд справи відкладався, що свідчить про те, що ОСОБА_1 забезпечено достатньо часу для можливості звернуться за правовою допомогою, а захиснику достатньо часу для підготовки до розгляду справи. 
 
            Окрім того, суд зазначає, що інформація про розгляд справи публікується на відповідних сайтах судової влади у вільному доступі і будь-яка заінтересована особа може ознайомитися із станом розгляд справи.
 
            З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції дотримано вимоги закону про належне сповіщення осіб, які за законом мають бути повідомлені про розгляд справи.
 
            Постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням вимог закону, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не убачається.         
 
            Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року.
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 05 березня 2021 року - без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                    Н.В. Поліщук
Київського апеляційного суду