ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 р.	Справа № 520/13050/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання  Ковальчук А.С  

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2021, головуючий суддя І інстанції: Севастьяненко К.О., м. Харків, повний текст складено 26.03.21 по справі № 520/13050/2020
за позовом   Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1      
до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України                     
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення винесені ГУ ДПС у Харківській області №00003643306 від 17 березня 2020 року, №00003653306 від 17 березня 2020 року, №00003673306 від 17 березня 2020 року, №00003663306 від 17 березня 2020 року, вимогу про сплату боргу недоїмки №Ф-0000043 від 17 березня 2020 року та рішення про застосування штрафних фінансових санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №00003633306 від 17 березня 2020 року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з  рішенням суду  першої інстанції, відповідачем  подано апеляційну скаргу, в якій він просить  скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. 
В  обґрунтування    вимог    апеляційної     скарги   відповідач  посилається   на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального  права, а саме:  пп.16.1.2 п.16.1 ст. 16, п.44.1, п.44.3 ст. 44, п.63.3 ст. 63, ст.168, ст.176, пп.177.4.3, пп.177.4.4 п.177.4, п.177.10, ст. 177 ПК України,  з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.
Колегія  суддів,  заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали  справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Фахівцями Головного управління ДПС у Харківській області, на підставі наказу від 27.12.2019 року №3228 (а.с.243 том 4) та направлення на перевірку №78 від 15.01.2020 року(а.с.240 том 4) проведена документальна планова виїзна перевірка платника податків ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.
За результатами проведення перевірки складено акт від 04.02.2020 року №289/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 (а.с.10-24 том 1).
Згідно висновків акту перевіркою встановлені порушення Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 :
- п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ неподання у строки та у випадках, передбачених Податковим Кодексом України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних;
- ст. 168, 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ із змінами та доповненнями, підпунктів 1.2, 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу XХ Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ із змінами та доповненнями, встановлене заниження податкових зобов`язань зі сплати військового збору за 2016-2018 на 14622,35 грн., у т.ч. 2016 у сумі 3117,11 грн. (згідно вимог п. 102.2 Податкового Кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями грошове зобов`язання може бути нараховане не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації), за 2017 у сумі 5704,72 грн. за 2018 у сумі 5800,52;
- пп. 177.4.1. пп. 177.4 3. пп. 177.4.4. пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від провадження діяльності на суму 175468,19 грн. у т.ч. за 2016 у сумі 37405,34 грн. (згідно вимог п.102 2 Податкового Кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями грошове зобов`язання може бути нараховане не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації), за 2017 у сумі 68456,67 грн., за 2018 у сумі 69608,18 грн.;
- абз.1 п. 2 ч. 1 ст.7 п. 11 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 в частині зниження суми єдиного внеску за рахунок невірного визначення бази нарахування єдиного внеску на суму 214461,04 грн., у т.ч. за 2016 у сумі 45717,58 грн., за 2017 у сумі 83669,26 грн., за 2018 у сумі 85074,20 грн.
- п. 44.1 та 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010, зі змінами та доповненнями.
На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийняті:
- податкове повідомлення-рішення №00003643306 від 17 березня 2020 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 172581,06 грн.(а.с.30 том 1);
- податкове повідомлення-рішення №00003653306 від 17 березня 2020 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 14381,55 грн.(а.с.26 том 1);
- податкове повідомлення-рішення №00003673306 від 17 березня 2020 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,0 грн.(а.с.27 том 1);
- податкове повідомлення-рішення №00003663306 від 17 березня 2020 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,0 грн.(а.с.27 том 1);
- вимога про сплату боргу недоїмки №Ф-0000043 від 17 березня 2020 року(а.с.10 том 5);
- рішення №00003633306 від 17 березня 2020 року про застосування штрафних фінансових санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 60402,66 грн.(а.с.25 том 1).
Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що висновки контролюючого органу є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки спростовуються дослідженими доказами.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
В силу пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом виготовленням та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (робіт, послуг) витрат є факт придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в господарській діяльності. Витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток для цілей визначення об`єкта оподаткування мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Відсутність факту придбання товарів (робіт, послуг) або в разі якщо придбані товари (роботи, послуги) не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Зокрема, п.44.1 ст.44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податку зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за №168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-ХІV (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (ст.1 Закону №996).
Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення бухгалтерського обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Отже, відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Сам факт перерахування платником податків коштів контрагенту за відсутністю реального постачання останнім товарів не може зменшувати фінансовий результат до оподаткування, виходячи із такого.
Відповідно до п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати» (Далі - Стандарт «Витрати»), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248, (із змінами і доповненнями) витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
При цьому активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, призведе до отримання економічних вигод у майбутньому (п.3 П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності»).
За змістом п.5 П(С)БО 10 «Дебіторська заборгованість» дебіторська заборгованість визнається активом, якщо існує ймовірність отримання підприємством майбутніх економічних вигод та може бути достовірно визначена її сума.
Відповідно, перерахування платником податків коштів за господарськими операціями, які фактично не здійснювалися, не зменшує активів платника податків (зменшення власного капіталу підприємства), що виключає можливість їх кваліфікації як витрати.
Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, визначає стаття 177 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 177.2 статті 177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця.
За правилами підпунктів 177.4.1 - 177.4.4 пункту 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:
витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;
витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);
обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;
суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи-підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;
інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.
Відповідно до підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця:
- витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою підприємцем;
- витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;
- витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;
- документально не підтверджені витрати.
При цьому пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Отже, до витрат включаються в тому числі і вартість придбаних послуг, пов`язаних зі здійсненням особою господарської діяльності, а також суми зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи-підприємця.
Витрати, що пов`язані з проведенням господарської діяльності фізичної особи-підприємця, мають бути підтверджені належно оформленими первинними документами.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та мають підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.09.2019 у справі №804/200/16.
Судом встановлено, що протягом перевіряємого періоду позивачем до складу витрат віднесено витрати на придбання газу скрапленого у сумі 367 731,24 грн. (в т. ч. 2016 рік - 104 290,20 грн. 2018 рік - 263 441,04 грн., який станом на 31.12.2016 та станом на 31.12.2018 лічився на залишках ТМЦ та не використовувався в господарській діяльності протягом перевіряємого періоду.
Також, контролюючим органом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 включено до складу витрат 2016 та 2018 років вартість газу скрапленого в сумі 120 777,20 грн. (в т.ч. 2016 рік - 103 517,24 грн., 2018 рік - 17 259,96 грн.), який протягом відповідних періодів відвантажений на адресу покупців, але не був ними оплачений та лічиться у складі дебіторської заборгованості по покупцям станом на 31.12.2016 та станом на 31.12.2018. Згідно з податковими деклараціями про майновий стан та доходи позивачем протягом перевіряємого періоду задекларовано дохід у загальному розмірі 6 121 913,43 грн., витрати - 5 869 647,63 грн., чистий оподатковуваний дохід - 252 266,01 грн., в тому числі: 2016 рік - отриманий дохід - 1 461 949, 13 грн., до складу витрат віднесено - 1 382 497,33 грн., чистий оподатковуваний дохід - 79 451,80 грн.; 2017 рік - отриманий дохід - 1958 946,12 грн., до складу витрат віднесено - 1872 008,77 грн., чистий оподатковуваний дохід - 86 937,35 грн.; 2018 рік - отриманий дохід - 2 701 018,38 грн., до складу витрат віднесено - 1615 141. 53 грн., чистий оподатковуваний дохід - 85 876,86 грн.
Залишки товару склали: станом на 31.12.2016 - 246 277,70 грн. (без ПДВ), у тому числі: 2711190000 - 4,205 тон, 2711129700 - 8,197 тон; 2711129400 - 3,702 тон; станом на 31.12.2017 -128 364,59 грн. (без ПДВ), у тому числі: 2711139700 - 2,781 тон, 2711190000 - 0,327 тон, 2711129700 - 4,430 тон, 2711121900 - 0,012 тон; 2711121100 - 0,014 тон; станом на 31.12.2018 - 383 472,52 грн. (без ПДВ), у тому числі: 2711139700 - 7,231 тон, 2711190000 - 0,783 тон, 2711129400 - 8,939 тон. 2711121900 - 0,012 тон. 2711121100 - 5,294 тон. 2901100000 - 0.02 тон.
Отже, ФОП ОСОБА_1 , на думку відповідача, з урахуванням сум дебіторської заборгованості та залишків товару неправомірно віднесена до складу витрат сума витрат у розмірі 488 508,44 грн. (367 731,24 грн. + 120 777,20 грн.), по придбаному, а не реалізованому протягом перевіряємого періоду товару, тобто сума витрат у загальному розмірі 488 508,44 грн., не пов`язана з отриманням доходу, як цього вимагає п. п. 177.4. 1 п. 177.4 ст. 177 ПКУ (а.с.15-16 зворотній бік том 1).
Судом встановлено, що платник податків ОСОБА_1 перебуває на обліку в контролюючому органі з 02.08.2015 року та останнім отримано свідоцтво про державну реєстрацію
До видів діяльності позивача віднесено: 46.75 оптова торгівля хімічними продуктами (основний); 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортимент; 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 47.30 роздрібна торгівля пальним; 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.
У 2018 році ФОП ОСОБА_1 придбано у TOB «ЗАС ЛІДЕР» на підставі договору поставки №15/02 від 15.02.2016 (а.с.33-39 том 1) газ скраплений на загальну суму 2 860 787,25 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: №1 від 03.01.2018, №22 від 09.01.2018, №11 від 15.01.2018, №30 від 29.01.2018, №54 від 12.02.2018, №62 від 20.02.2018, №75 від 05.03.2018, №92 від 16.03.2018, №117 від 10.04.2018, №156 від 14.05.2018, №173 від 18.05.2018, №186 від 31.05.2018, №192 від №266 від 22.06.2018, №276 від 04.07.2018, №294 від 11.07.2018, №327, №352 від 29.08.2018, №357 від 07.09.2018,№367 від 17.09.2018, №375 від №383 від 02.10.2018, №390 від 10.10.2018, №414 від 07.11.2018, №427, №430 від 22.11.2018, №5 від 06.12.2018, №10 від 14.12.2018 та товарно-транспортними накладними №03/01-2 від 03.01.2018, №09/01-5 від 09.01.2018, №15/01- 7 від 15.01.2018, №29/01-4 від 29.01.2018, №12/02-4 від 12.02.2018, №20/02-2 від №05/03-3 від 05.03.2018, №16/03-3 від 16.03.2018, №10/04 від 10.04.2018, №14/05-3 від 14.05.2018, №18/05-3 від 18.05.2018, №31/05-5 від 31.05.2018, №04/06 від №22/06-2 від 22.06.2018, №03/07-2 від 03.07.2018, №11/07-7 від 11.07.2018, №06/08 від 06.08.2018, №29/08 від 29.08.2018, №07/09 від 07.09.2018, №17/09-1 від №24/09 від 24.09.2018, №02/10 від 02.10.2018, №10/10 від 10.10.2018, №07/11 від 07.11.2018, №16/11 від 16.11.2018, №22/11 від 22.11.2018, №06/12 від №14/12 від 14.12.2018.
Вказаний товар позивачем реалізовано, що підтверджується наступними документами:
- ТОВ «ПАСС» на підставі договору поставки №0001 від 02.01.2018 (а.с.185 том 1), що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000008 від 04.01.2018, №РН-0000015 від 10.01.2018, №РН-0000016 від 11.01.2018, №РН-0000027 від 12.01.2018, №РН-0000028 від 17.01.2018, №РН-0000040 від 24.01.2018, №РН-0000041 від 25.01.2018, №РН-0000042 від 26.01.2018, №РН-0000043 від 29.01.2018, №РН-0000044 від 30.01.2018, №РН-0000048 від 31.01.2018, №РН-0000055 від 02.02.2018, №РН-0000056 від 02.02.2018, №РН- 0000067 від 08.02.2018, №РН-0000068 від 12.02.2018, №РН-0000069 від 12.02.2018, №РН-0000072 від 13.02.2018, №РН-0000073 від 14.02.2018, №РН-0000074 від 15.02.2018, №РН-0000075 від 15.02.2018, №РН-0000087 від 16.02.2018, №РН-0000086 від 19.02.2018, №РН-0000098 від 23.02.2018, №РН- 0000097 від 26.02.2018, №РН-0000096 від 27.02.2018, №РН-0000095 від 28.02.2018, №РН-0000105 від 02.03.2018, №РН-0000106 від 05.03.2018, №РН-0000118 від 14.03.2018, №РН-0000119 від 16.03.2018, №РН-0000120від 19.03.2018, №РН-0000126 від 20.03.2018, №РН-0000127 від 21.03.2018, №РН- 0000135 від 26.03.2018, №РН-0000133 від 27.03.2018, №РН-0000134 від 28.03.2018, №РН-0000138 від 29.03.2018, №РН-0000137 від 30.03.2018, №РН-0000140 від 03.04.2018, №РН-0000158 від 11.04.2018, №РН-0000159 від 13.04.2018, №РН-0000166 від 18.04.2018, №РН-0000167 від 19.04.2018, №РН- 0000168 від 23.04.2018, №РН-0000185 від 24.04.2018, №РН-0000184 від 26.04.2018, №РН-0000183 від 27.04.2018, №РН-0000199 від 02.05.2018, №РН-0000200 від 03.05.2018, №РН- 0000201 від 07.05.2018, №РН-0000202 від 08.05.2018, №РН-0000211 від 14.05.2018, №РН-0000212 від 15.05.2018, №РН-0000220 від 16.05.2018, №РН-0000221 від 17.05.2018, №РН- 0000222 від 18.05.2018, №РН-0000226 від 22.05.2018, №РН-0000245 від 29.05.2018, №РН-0000253 від 01.06.2018, №РН-0000251 від 05.06.2018, №РН-0000252 від 05.06.2018, №РН-0000249 від 06.06.2018, №РН- 0000253 від 01.06.2018, №РН-0000251 від 05.06.2018, №РН-0000252,                 №РН-0000249 від 06.06.2018, №РН-0000263 від 12.06.2018, №РН-0000264 від 13.06.2018, №РН-0000265 від 14.06.2018, №РН-0000267 від 15.06.2018, №РН-0000268 від 15.06.2018, №РН-0000269 від 15.06.2018, №РН-0000281 від 20.06.2018, №РН-0000290 від 22.06.2018, №РН-0000289 від 25.08.2018, №РН-0000295 від 02.07.2018, №РН-0000301 від 04.07.2018, №РН-0000302 від 04.07.2018, №РН-0000303 від 05.07.2018, №РН-0000315 від 06.08.2018, №РН-0000314 від 09.07.2018, №РН-0000316 від 10.07.2018, №РН-0000319 від 12.07.2018, №РН-0000320 від 16.07.2018, №РН-0000324 від 18.07.2018, №РН-0000336 від 24.07.2018, №РН-0000337 від 25.07.2018, №РН-0000343 від 27.07.2018, №РН 0000349 від 31.07.2018, №РН-0000350 від 01.08.2018, №РН-0000359 від 07.08.2018, №РН-0000363 від 08.08.2018, №РН-0000370 від 10.08.2018, №РН-0000378 від 14.08.2018, №РН-0000379 від 15.08.2018, №РН-0000385 від 20.082.2018, №РН-0000384 від 22.08.2018, №РН- 0000393 від 23.08.2018, №РН-0000400 від 29.08.2018, №РН-0000399 від 30.08.2018, №РН-0000406 від 04.09.2018, №РН-0000407 від 07.09.2018, №РН- 0000407 від 07.09.2018, №РН-0000430 від 11.09.2018, №РН-0000429 від 12.09.2018, №428 від 13.09.2018, №РН-0000427 від 14.09.2018, №РН-0000440 від 18.09.2018, №РН-0000441 від 21.09.2018, №РН-0000451 від 24.09.2018, №РН- 0000450 від 25.09.2018, №РН-0000449 від 27.09.2018, №РН-0000452 від 01.10.2018, №РН-0000466 від 02.10.2018, №РН-0000467 від 03.10.2018, №РН-0000477 від 05.10.2018, №РН-0000283 від 09.10.2018, №РН-0000483 від 09.10.2018, №РН-0000482 від 10.10.2018, №РН-0000481 від 11.10.2018, №РН-0000484 від 12.10.2018, №РН-0000502 від 16.10.2018, №РН-0000503 від 19.10.2018, №РН-0000504 від 22.10.2018, №РН-0000505 від 22.10.2018, №РН-0000529 від 24.10.2018, №РН-0000526 від 25.10.2018, №РН-0000527 від 30.10.2018, №РН-0000528 від 31.10.2018, №РН-0000524 від 01.11.2018, №РН-0000525 від 02.11.2018, №РН-0000534 від 05.11.2018, №РН-0000541 від 06.11.2018, №РН-0000553 від 08.11.2018, №РН-0000554 від 08.11.2018, №РН-0000555 від 09.11.2018, №РН-0000560 від 14.11.2018, №РН-0000561 від 15.11.2018, №РН-0000562 від 16.1.2018, №РН-0000563 від 16.11.2018, №РН- 0000576 від 19.11.2018, №РН-0000592 від 26.11.2018, №РН-0000591 від 29.11.2018, №РН-0000590 від 30.11.2018, №РН-0000598 від 30.11.2018, №РН-0000599 від 04.12.2018, №РН-0000600 від 04.12.2018, №РН-0000601 від 05.12.2018, №РН-0000613 від 07.12.2018, №РН-0000617 від 10.12.2018, №РН-0000621 від 11.12.2018, №РН-0000622 від 11.12.2018, №РН-0000620 від 12.12.2018, №РН-0000640 від 19.12.2018, №РН-0000641 від 19.12.2018, №РН- 0000643 від 21.12.2018, №РН-0000644 від 22.12.2018, №РН-0000645, №РН-0000653 від 29.12.2018;
- ТОВ «Кріогазсервіс» на підставі договору поставки №01/05/2017 від 01.05.2017, що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000013 від 04.01.2018, №РН-0000017 від 10.01.2018, №РН-0000018 від 11.01.2018, №РН-0000020 від 15.01.2018, №РН-0000031 від 19.01.2018, №РН-0000034 від 22.01.2018, №РН-0000035 від 24.01.2018, №РН-0000047 від 25.01.2018, №РН- 0000049 від 29.01.2018, №РН-0000050 від 30.01.2018, №РН-0000052 від 31.01.2018, №РН-0000062 від 01.02.2018, №РН-0000063 від 05.02.2018, №РН- 0000064 від 06.02.2018, №РН-0000076 від 08.02.2018, №РН-0000077від 09.02.2018, №РН-0000083 від 14.02.2018, №РН-0000084 від 15.02.2018, №РН- 0000085 від 16.02.2018, №РН-0000091 від 2.02.2018,№РН-0000092 від 22.02.2018, №РН-0000093 від 27.02.2018, №РН-0000101 від 28.02.2018, №РН-0000108 від 02.03.2018, №РН-0000109від 03.03.2018, №РН-0000110 від 05.03.2018, №РН-0000111 від 06.03.2018, №РН-0000112 від 07.03.2018, №РН- 0000121 від 12.03.2018, №РН-0000123 від 16.03.2018, №РН-0000124від 19.03.2018, №РН-0000154 від 21.03.2018, №РН-0000130 від 22.03.2018, №РН- 0000131від 26.03.2018, №РН-0000132 від 27.03.2018, №РН-0000141 від 29.03.2018, №РН-0000142 від 30.03.2018, №РН-0000145 від 02.04.2018, №РН-0000146 від 04.04.2018, №РН-0000147від 05.04.2018, №РН-0000148 від 06.08.2018, №РН-0000170 від 10.04.2018, №РН-0000171 від 12.04.2018, №РН-0000172 від 16.04.2018, №РН-0000173 від 17.04.2018, №РН-0000174 від 18.04.2018, №РН-0000175 від 19.04.2018, №РН-0000189 від 23.04.2018, №РН- 0000190 від 24.04.2018, №РН-0000191 від 25.04.2018, №РН-0000192 від 26.04.2018, №РН-0000193 від 27.04.2018, №РН-0000207 від 02.05.2018, №РН-0000208 від 04.05.2018,№РН-0000209 від 05.05.2018, №РН-0000214 від 11.05.2018, №РН-0000218 від 14.05.2018, №РН-0000215 від 15.05.2018, №РН- 0000223 від 18.05.2018, №РН-0000237 від 22.05.2018, №РН-0000238від 23.05.2018, №РН-0000239 від 25.05.2018, №РН-0000240 від 29.05.2018, №РН- 0000241від 30.05.2018, №РН-0000242 від 31.05.2018, №РН-0000257 від 01.06.2018, №РН-0000258 від 04.06.2018, №РН-0000270 від 06.06.2018, №РН- 0000271 від 07.06.2018,  №РН-0000272від 08.06.2018, №РН-0000275 від 12.06.2018, №РН-0000276 від 13.06.2018, №РН-0000277 від 15.06.2018, №РН- 0000278 від 18.06.2018, №РН-0000279 від 19.06.2018, №РН-0000280від 20.06.2018, №РН-0000286 від 22.06.2018, №РН-0000287 від 23.06.2018, №РН- 0000288 від 25.06.2018, №РН-0000304 від 27.06.2018, №РН-0000307 від 02.07.2018, №РН-0000308 від 03.07.2018, №РН-0000309 від 05.07.2018, №РН-0000325 від 09.07.2018, №РН-0000326 від 10.07.2018, №РН-0000327 від 13.07.2018, №РН-0000330 від 16.07.2018, №РН-0000333 від 17.07.2018, №РН- 0000338 від 18.07.2018, №РН-0000339 від 19.07.2018, №РН-0000340від 20.07.2018, №РН-0000344 від 23.07.2018, №РН-0000345 від 24.07.2018, №РН- 0000346 від 27.07.2018, №РН-0000353 від 30.07.2018, №РН-0000354 від 31.07.2018, №РН-0000366 від 01.08.2018, №РН-0000367 від 02.08.2018, №РН-0000368 від 06.08.2018, №РН-0000369від 08.08.2018, №РН-0000374 від 09.08.2018, №РН-0000375 від 13.08.2018, №РН-0000376 від 14.08.2018, №РН-0000377 від 15.08.2018, №РН-0000389 від 21.08.2018,№РН-0000390 від 22.08.2018, №РН-0000391 від 23.08.2018, №РН-0000408 від 29.08.2018, №РН- 0000415від 29.08.2018, №РН-0000409 від 30.08.2018, №РН-0000416 від 30.08.2018, №РН-0000417 від 31.08.2018, №РН-0000412 від 04.09.2018, №РН-0000413 від 06.09.2018, №РН-0000414від 07.09.2018, №РН-0000424 від 10.09.2018, №РН-0000425 від 11.09.2018, №РН-0000426 від 12.09.2018, №РН- 0000442 від 13.09.2018, №РН-0000443 від 14.09.2018, №РН-0000453від 17.09.2018, №РН-0000454 від 18.09.2018, №РН-0000455 від 19.09.2018, №РН-0000456від 20.09.2018, №РН-0000457 від 25.09.2018, №РН-0000458 від 26.09є.2018, №РН-0000459 від 28.09.2018, №РН-0000474 від 01.10.2018, №РН-0000475 від 02.10.2018, №РН-0000476від 04.10.2018, №РН-0000489 від 08.10.2018, №РН-0000490 від 09.10.208, №РН-0000491 від 11.10.2018, №РН-0000492, від 12.10.2018, №РН-0000499 від 16.10.2018, №РН-0000500 від 18.10.2018, №РН-0000501 від 19.10.2018, №РН-0000516 від 22.10.2018, №РН- 0000517від 23.10.2018, №РН-0000518 від 24.10.2018, №РН-0000519 від 25.10.2018, №РН-0000520 від 26.10.2018, №РН-0000520 від 26.10.2018, №РН-0000531 від 29.10.2018, №РН-0000532 від 30.10.2018, №РН-0000533 від 31.10.2018, №РН-0000544 від 01.11.2018, №РН-0000545 від 02.11.2018, №РН-0000546 від 05.11.2018, №РН- 0000547 від 07.11.2018, №РН-0000548 від 08.11.2018, №РН-0000569від 12.11.2018, №РН-0000570 від 13.11.2018, №РН-0000571 від 15.11.2018, №РН- 0000572 від 16.11.2018, №РН-0000574 від 20.11.2018, №РН-0000575 від 21.11.2018, №РН-0000584 від 22.11.2018, №РН-0000586 від 26.11.2018, №РН- 0000587 від 28.11.2018, №РН-0000588 від 29.11.2018, №РН-0000589 від 30.11.2018, №РН-0000608 від 03.12.2018, №РН-0000609 від 04.12.2018, №РН-0000610, від 04.12.2018, №РН-0000611 від 06.12.2018, №РН-0000628 від 07.12.2018, №РН-0000629 від 10.12.2018, №РН-0000630 від 11.12.2018, №РН- 0000634 від 14.12.2018, №РН 0000635 від 17.12.2018, №РН-0000636 від 18.12.2018, №РН-0000649 від 21.12.2018, №РН-0000650 від 22.12.2018, №РН- 0000651 від 27.12.2018, №РН-0000652 від 28.12.2018;
- ТОВ «Маршаліт» на підставі договору поставки №006/02/Т від 03.01.2017(а.с.173-176 том 3), що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000001 від №РН-0000005 від 07.01.2018, №РН-0000006 від 09.01.2018, №РН-0000007 від 10.01.2018, №РН-0000014 від 11.01.2018, №РН-0000019 від №РН-0000021 від 15.01.2018, №РН-0000022 від 16.01.2018, №РН-0000023 від 17.01.2018, №РН-0000046 від 31.01.2018, №РН-0000053 від №РН-0000060 від 07.02.2018, №РН-0000065 від 09.02.2018, №РН- 0000078 від 11.02.2018, №РН-0000094 від 23.02.2018, №РН-0000102 від №РН-0000116 від 08.03.2018, №РН-0000181 від 25.04.2018, №РН-0000187 від 27.04.2018, №РН-0000188 від 02.05.2018, №РН-0000213 від №РН-0000228 від 29.05.2018, №РН-0000232 від 29.05.2018, №РН-0000236 від 31.05.2018, №РН-0000262 від 13.06.2018, №РН-0000294 від №РН-0000297 від 04.07.2018, №РН-0000310 від 06.07.2018, №РН-0000311 від 09.07.2018, №РН-0000313 від 10.07.2018, №РН-0000317 від №РН-0000321 від 12.07.2018, №РН-0000329 від 19.07.2018, №РН- 0000332 від 20.07.2018, №РН-0000342 від 27.07.2018, №РН-0000355 від №РН-0000358 від 09.08.2018, №РН-0000365 від 10.08.2018, №РН- 0000372 від 16.08.2018, №РН-0000373 від 17.08.2018, №РН-0000387, №РН-0000392 від 27.08.2018, №РН-0000396 від 29.08.2018, №РН-0000404 від 05.09.2018, №РН-0000405 від 07.09.2018, №РН-0000420 від №РН-0000423 від 15.09.2018, №РН-0000432 від 18.09.2018, №РН- 0000435 від 19.09.2018, №РН-0000436 від 20.09.2018, №РН-0000439 від №РН-0000444 від 24.09.2018, №РН-0000448 від 25.09.2018, №РН- 0000464 від 01.10.2018, №РН-0000465 від 02.10.2018, №РН-0000469 від №РН-0000470 від 04.10.2018, №РН-0000487 від 11.10.2018, №РН- 0000488 від 12.10.2018, №РН-0000494 від 18.10.2018, №РН-0000495, №РН-0000497 від 23.10.2018, №РН-0000507 від 24.10.2018, №РН- 0000510 від 25.10.2018, №РН-0000521 від 30.10.2018, №РН-0000522 від №РН-0000523 від 01.11.2018, №РН-0000530 від 02.11.2018, №РН-0000537 від 05.11.2018, №РН-0000538 від 06.11.2018, №РН-0000549 від №РН-0000559 від 15.11.2018, №РН-0000566 від 19.11.2018, №РН-0000573 від 20.11.2018, №РН-0000597 від 22.11.2018, №РН-0000581 від №РН-0000602 від 04.12.2018, №РН-0000603 від 06.12.2018, №РН-0000606 від 07.12.2018, №РН-0000607 від 10.12.2018, №РН-0000616, №РН-0000618 від 12.12.2018, №РН-0000619 від 13.12.2018, №РН-0000627 від 17.12.2018, №РН-0000637 від 22.12.2018, №РН-0000639, №РН-0000638 від 27.12.2018, №РН-0000654 від 27.12.2018;
- ТОВ «ВІК «ХІТЛАЙН» на підставі договору поставки №0003 від 03.01.2018 (а.с.153-157 том 2), що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000009 від №РН-0000026 від 18.01.2018, №РН-0000058 від 05.02.2018, №РН-0000089 від 22.02.2018, №РН-0000107 від 07.03.2018, №РН-0000150 від №РН-0000156 від 02.04.2018, №РН-0000162 від 16.04.2018, №РН-0000178 від 25.04.2018, №РН-0000203 від 08.05.2018, №РН-0000225 від №РН-0000248 від 07.06.2018, №РН-00289/1 від 27.06.2018, №РН-0000293 від 03.07.2018, №РН-0000322 від 18.07.2018, №РН-0000362 від №РН-0000386 від 23.08.2018, №РН-0000398 від 31.08.2018, №РН-0000434 від 20.09.2018, №РН-0000445 від 27.09.2018, №РН-0000472 від №РН-0000508 від 25.10.2018, №РН-0000514 від 01.11.2018, №РН-0000564 від 19.11.2018, №РН-0000585 від 30.11.2018, №РН-0000624, №РН-0000632 від 27.12.2018;
- ТОВ «ХАРКІВПАБ» на підставі договору поставки №1/10 від 26.10.2015, що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000012, №РН-0000030 від 19.01.2018, №РН-0000038 від 19.01.2018, №РН-0000039 від 29.01.2018, №РН-0000057 від 05.02.2018, №РН-0000070, №РН-0000090 від 23.02.2018, №РН-0000103 від 06.03.2018, №РН- 0000115 від 15.03.2018, №РН-0000151 від 22.03.2018, №РН-0000136, №РН-0000143 від 11.04.2018, №РН-0000176 від 24.04.2018, №РН- 0000198 від 04.05.2018, №РН-0000219від 18.05.2018, №РН-0000243, №РН-0000282 від 22.06.2018, №РН-0000306 від 06.07.2018, №РН- 0000328 від 19.07.2018, №РН-0000351 від 03.08.2018, №РН-0000381, №РН-0000401 від 03.09.2018, №РН-0000438 від 21.09.2018, №РН-0000463 від 02.10.2018, №РН-0000480 від 12.10.2018, №РН-0000509, №РН-0000540 від 07.11.2018, №РН-0000565 від 20.11.2018, №РН-0000583 від 30.11.2018, №РН-0000605 від 10.12.2018, №РН-0000631, №РН-0000647 від 29.12.2018;
- ТОВ «СП «Ековтор» на підставі договору поставки №0007 від 03.09.2016 (а.с.106 том 1), що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000003 від №РН-0000025 від 18.01.2018, №РН-0000033 від 25.01.2018, №РН-0000061 від 08.02.2018, №РН-0000082 від 19.02.2018, №РН-ОООСЮО, №РН-0000113 від 13.03.2018, №РН-0000152 від 22.03.2018, №РН-0000155 від 02.04.2018, №РН-0000180 від 26.04.2018, №РН-0000229 від №РН-0000285 від 27.06.2018, №РН-0000360 від 02.08.2018, №РН- 0000394 від 29.08.2018, №РН-0000422 від 13.09.2018, №РН-0000462 від №РН-0000506 від 25.10.2018, №РН-0000558 від 16.1122018, №РН-0000579 від 27.11.2018, №РН-0000596 від 03.12.2018, №РН-0000626 від №РН-0000646 від 28.12.2018;
- ПрАТ «Новопокровський завод залізобетонних конструкцій» на підставі договору поставки №01/01/18 від 01.01.2018 (а.с.104-108 том 2), що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000002 від 09.01.2018, №РН-0000051, №РН-0000160 від 16.04.2018, №РН-0000196 від 04.052018, №РН- 0000247 від 07.06.2018, №РН-0000460 від 01.10.2018, №РН-0000479, №РН-0000485 від 16.10.2018, №РН-0000496 від 23.10.2018, №РН-0000513 від 30.10.2018, №РН-0000536 від 06.11.2018, №РН-0000567, №РН-0000604 від 10.12.2018;
- ПрАТ «Завод Фрунзе» на підставі договору поставки №02/01/18 від 01.01.2018 (а.с.92-96 том 3), що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000011, №РН-0000032 від 24.01.2018, №РН-0000054 від 05.02.2018, №РН- 0000071 від 16.02.2018, №РН-0000099 від 02.03.2018, №РН-0000114, №РН-0000157 від 03.04.2018, №РН-0000210 від 14.05.2018, №РН- 0000230 від 29.05.2018, №РН-0000250 від 11.06.2018, №РН-0000291, №РН-0000323 від 19.07.2018, №РН-0000395 від 29.08.2018;
- ТОВ «Вторсировина Харків» на підставі договору поставки №09/05/18 від 01.05.2018 (а.с.69-73 том 2), що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000244 від 01.06.2018, №РН-0000292 від 03.07.2018, №РН-0000595 від 05.12.2018;
- TOB «ТРЕВЕР» на підставі договору поставки №10/05 від 21.05.2014, що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000088, №РН-0000117 від 13.03.2018, №РН-0000128 від 28.03.2018, №РН-0000182 від 27.04.2018, №РН-0000256 від 06.06.2018;
- ТОВ «Фірма Авангард» на підставі договору поставки №07/03/2018 від 01.03.2018 (а.с.35-39 том 4), що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000125 від 23.03.2018, №РН-00289/2 від 03.07.2018, №РН-0000334 від 25.07.2018, №РН-0000371 від 14.08.2018;
- ТОВ «АВТРАМАТ-РЕМСТРОЙ» на підставі договору поставки №11/05 від 21.05.2014 (а.с.11-12 том 4), що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН- 0000029 від 19.01.2018, №РН-0000305 від 05.07.2018, №РН-0000348 від №РН-0000418 від 10.09.2018, №РН-0000478 від 11.10.2018, №РН-0000535 від 05.11.2018, №РН-0000577 від 23.11.2018, №РН-0000623;
- ТОВ «Енергопром» на підставі договору поставки №03/01/18 від 01.06.2018 (а.с.40-44 том 4), що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000352, №РН-0000403 від 05.09.2018, №РН-0000433 від 14.09.2018, №РН-0000468 від 04.10.2018, №РН-0000511 від 26.10.2018, №РН-0000552, №РН-0000593 від 21.11.2018, №РН-0000612 від 06.12.2018;
- ТОВ «Промметсплав» на підставі договору поставки №04/08/18 від 08.08.2018 (а.с.77-81 том 2), що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000382 від 22.08.2018, №РН-0000402 від 04.09.2018, №РН-0000461 від 01.10.2018, №РН- 0000486 від 14.10.2018, №РН-0000493 від 19.10.2018, №РН-0000511 від 29.10.2018, №РН-0000515 від 02.11.2018, №РН-0000542 від 07.11.2018, №РН- 0000550 від 09.11.2018, №РН-0000556 від 15.11.2018, №РН-0000580 від 25.11.2018, №РН-0000614 від 13.12.2018, №РН-0000655 від 26.12.2018;
- ТОВ «МЕТЛОМ» на підставі договору поставки №08/03/18 від 01.03.2018 (а.с.122-126 том 2), що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000104 від 07.03.2018, №РН-0000129 від 28.03.2018, №РН-0000163 від 16.04.2018, №РН-0000165 від 19.04.2018, №РН-0000195 від 04.05.2018, №РН-0000206 від 08.05.2018, №РН-0000234 від 31.05.2018, №РН-0000260 від 13.06.2018, №РН- 0000283 від 26.06.2018, №РН-0000318 від 16.07.2018, №РН-0000331 від 23.07.2018, №РН-0000335 від 26.07.2018, №РН-0000380 від 20.08.2018, №РН-0000383 від 22.08.2018, №РН-0000419 від 10.09.2018, №РН-0000437 від 21.09.2018, №РН-0000471 від 05.10.2018, №РН-0000473 від 08.10.2018, №РН-0000498 від 24.10.2018, №РН-0000539 від 07.11.2018, №РН-0000543 від 08.11.2018, №РН-0000551 від 09.11.2018, №РН-0000557 від 16.11.2018, №РН- 0000578 від 26.11.2018, №РН-0000582 від 28.11.2018, №РН-0000594 від 04.12.2018;
- ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5» на підставі договору поставки №54 від 31.01.2017, що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000153, №РН-0000217 від 17.05.2018, №РН-0000298 від 06.07.2018, №РН- 0000397 від 30.08.2018, №РН-0000512 від 26.10.2018;
- ТОВ «Флавія», що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000164 від 17.04.2018, №РН-0000179 від 25.04.2018, №РН-0000197, №РН-0000204 від 10.05.2018, №РН-0000261 від 14.06.2018, №РН-0000261 від 14.06.2018, №РН-0000274 від 21.06.2018, №РН-0000300, №РН-0000356 від 09.08.2018;
- ТОВ «Трек Лайн» на підставі договору поставки №01/07/16 від 01.07.2016 (а.с.103 том 1), що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000139 від 05.04.2018, №РН-0000149 від 13.04.2018, №РН-0000161 від 16.04.2018, №РН-0000169 від 21.04.2018, №РН-0000177 від 25.04.2018, №РН-0000186 від 27.04.2018, №РН-0000194 від 04.05.2018, №РН-0000205 від 11.05.2018, №РН- 0000216 від 16.05.2018,№РН-0000224 від 22.05.2018, №РН-0000227 від 25.05.2018, №РН-0000231 від 30.05.2018, №РН-0000233 від 01.06.2018, №РН- 0000254 від 08.06.2018, №РН-0000259 від 12.06.2018, №РН-0000266від 15.06.2018, №РН-0000273 від 20.06.2018, №РН-0000284 від 27.06.2018, №РН-0000296від 05.07.2018, №РН-0000347 від 16.07.2018, №РН-0000341 від 30.07.2018, №РН-0000361 від 03.08.2018, №РН-0000364 від 13.08.2018, №РН- 0000388 від 27.08.2018, №РН-0000411від 10.09.2018, №РН-0000431 від 18.09.2018, №РН-0000446 від 25.09.2018, №РН-0000447 від 27.09.2018;
- ПрАТ «Підприємство Вторсплав» на підставі договору поставки №005/02/Т від 09.01.2017 (а.с.101-102 том 1), що підтверджується наступними видатковими накладними: №РН-0000004 від 09.01.2018, №РН-0000024 від 17.01.2018, №РН-0000036 від 26.01.2018, №РН-0000037 від 29.01.2018, №РН-0000059 від 07.02.2018, №РН-0000066 від 09.02.2018, №РН-0000080 від 20.02.2018, №РН-0000081, №РН-0000615 від 13.12.2018, №РН-0000625 від 17.12.2018, №РН- 0000642 від 19.12.2018;
- ТОВ «Талмікс», що підтверджується видатковими накладними №РН-0000235 від 25.05.2018 та №РН-0000421 від 11.09.2018;
- ТОВ «Спецбудмонтаж-Україна», що підтверджується видатковою накладною №РН-0000045 від 29.01.2018;
- ПрАТ «НА СПОРТИВНІЙ», що підтверджується видатковою накладною №РН- 0000410 від 10.09.2018.
Газ скраплений за період за 2016 та за 2018 був придбаний ФОП ОСОБА_1 для здійснення підприємницької діяльності, що також вбачається і з акту перевірки, який в подальшому частково реалізовано, що також не заперечується відповідачем.
Жодних зауважень відносно первинних бухгалтерських документів, які підтверджують витрати та платіжних документів які підтверджують фактично понесені витрати за вказаний період відповідачем не зазначено.
Позивачем за перевіряємий період (2016-2018 роки) фактично понесено наступні витрати та отримано наступний дохід, з урахуванням придбаного товару, який в подальшому було використано в господарській діяльності платника:
- за 2016 рік: фактично отриманий дохід (оплачені позивачу грошові кошти) - 1461 949,13 грн., фактично понесені витрати у господарській діяльності (сплачені грошові кошти) - 1 382 497,33 грн., чистий дохід (1 461 949,13 грн. - 1 382 497,33 грн) = 79 451,80 грн.;
- за 2017 рік: фактично отриманий дохід (оплачені позивачу грошові кошти) - 1958 946,12 грн., фактично понесені витрати у господарській діяльності (сплачені грошові кошти) - 1 872 008,77 грн., чистий дохід (1 958 946,12 грн. - 1 872 008,77 грн) = 86 937,35 грн.;
- за 2018 рік: фактично отриманий дохід (оплачені позивачугрошові кошти) - 1701 018,38 грн. фактично понесені витрати у господарській діяльності (сплачені грошові кошти)-2 615 141,53 грн., чистий дохід (2 701 018,38 грн. - 2 615 141,53 грн) = 86 937,35 грн.
Згідно позиції контролюючого органу позивач не повинен був включати до витрат фактично здійснену оплату за придбаний товар в розмірі: за 2016 рік - 207 807,44 грн., за 2018 рік-280 701,00 грн.
Таким чином, фактично понесені витрати повинні зменшитися та становити: у 2016 році - 1 382 497,33 грн. - 207 807,44 грн. = 1 174 689,89 грн., у 2018 році - 2 615 141,53 грн - 280 701,00 грн. = 2 334 440,53 грн.
Колегія суддів зазначає, що дані твердження відповідача є необґрунтованими, оскільки з урахуванням вказаної позиції відповідача вбачається, що фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування повинна сплачувати податки не з фактично отриманих грошових коштів (чистого доходу), а з доходу без врахування фактично понесених витрат, що створює податкову дискримінацію платника податку фізичної особи-підприємця на загальній системі оподаткування, з огляду на те, що платник податку зобов`язаний сплачувати податок з прибутку, який він фактично не отримував.
Відтак, включення ФОП ОСОБА_1 до складу витрат - витрати які пов`язані з придбанням газу скрапленого за період 2016, 2018 - є правомірними та не були завищені.
Крім того, контролюючий орган в акті перевірки зазначає, що ФОП ОСОБА_1 до складу інших витрат віднесені витрати на ремонт обладнання (насосного агрегату HydroVacuum SKD-4.08.51160 LPG) у сумі 467 000 грн. (в тому числі: 2017 рік - 361 000 грн., 2018 рік - 106 000 грн.) на підставі актів виконаних робіт та приходно-касових ордерів на сплату даних послуг ФОП ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ). Також до перевірки не надано відомостей та документального підтвердження права власності (оренди) насосного агрегату HydroVacuum SKD-4.08.51160 LPG. Доказів використання вказаного насосу в господарській діяльності також до перевірки не надано.
Судом встановлено, що 01.10.2012 року між ТОВ «ВАЛ ГАЗ-V» (в якості орендодавця) та ФОП ОСОБА_1  (в якості орендаря) укладено договір оренди (а.с.109 том 4).
Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування наступне майно-ємність (резервуар) зі зберігання та транспортування газу.
За змістом п. 2.3 договору орендар зобов`язаний по закінченню договору повернути передане в оренду майно у технічній справності, що підтверджується актом приймання-передачі, у термін 3 дні з моменту закінчення договору.
Термін дії договору до 31.12.2016 року (п.6.2. договору).  Згідно додаткової угоди від 30.12.2016 року термін дії договору продовжено до 31.12.2018 року (а.с.111 том 4).
Актом приймання-передачі від 01.10.2012 року майно передано орендодавцю (а.с.110 том 4).
На підтвердження здійснення оплати за орендоване майно позивачем долучені до матеріалів справи та судом досліджені акти здачі-приймання робіт (надання послуг) з оренди обладнання №ОУ-0000001 від 31.01.2017, №ОУ-0000002 від 28.02.2017, №ОУ-0000003 від 31.03.2017, №ОУ-0000004 від 30.04.2017, №ОУ-0000005 від 31.05.2017, №ОУ-0000006 від 30.06.2017, №ОУ-0000007 від 31.07.2017, №ОУ-0000008 від 31.08.2017, №ОУ-0000009 від 30.09.2017, №ОУ-0000010 від 31.10.2017, №ОУ-0000011 від 30.11.2017, №ОУ-0000012 від 31.12.2017, №ОУ-0000012 від 31.01.2018, №ОУ-0000011 від 28.02.2018, №ОУ-0000010 від 31.03.2018, №ОУ-0000009 від 30.04.2018, №ОУ-000008 від 31.05.2018, №ОУ-0000007 від 30.06.2018, №ОУ-0000006 від 31.07.2018, №ОУ-0000005 від 31.08.2018, №ОУ-0000004 від 30.09.2018, №ОУ-0000003 від 31.10.2018, №ОУ-0000002 від 30.11.2018 (а.с.112- 134 том 4).
Між ФОП ОСОБА_1 (в якості замовника) та ФОП ОСОБА_2 (в якості виконавця) 05.01.2017 року укладено договір №05/01-17(а.с.135 том 4).
Відповідно до п. 1.1 договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи по ремонту та обслуговуванню обладнання, яке належить замовнику.
На виконання п.2.1 договору сторонами підписані акти здачі-приймання робіт від 31.01.2017, від 28.02.2017, від 31.03.2017, від 30.04.2017, від 31.05.2017, від 30.06.2017, від 30.09.2017, від 31.10.2017, від 30.11.2017, від 31.12.2017 (а.с.136-145 том 4).
Аналогічного змісту договір укладено між ФОП ОСОБА_1 (в якості замовника) та ФОП ОСОБА_2 (в якості виконавця) 15.01.2018 року №15/01-18 (а.с.146 том 4).
На виконання п.2.1 договору сторонами укладені акти здачі-приймання робіт від 30.04.2018, від 31.05.2018, від 30.06.2018, від 31.07.2018, від 31.08.2018, від 30.09.2018 (а.с.147-152 том 4).
Здійснення оплати за договорами підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями до прибуткового касового ордера (а.с.153-173 том 4).
Під час розгляду справи судом встановлено, що витрати у сумі 467 000 грн. стосувались не тільки ремонту насосного агрегату HydroVacuum SKD-4.08.51160 LPG, а і інших видів робіт (наданих послуг), проте контролюючим органом в акті перевірки жодних інших порушень стосовно даних робіт не визначено.
Також судом досліджені наступні документи:
- лист Головного управління ДФС у Харківській області №ФОП/20-40-13-04- 14 від 06.02.2017, в якому запитується інформація про технічні характеристики ємності для зберігання газу та взаємовідносини з ТОВ «ВАЛ ГАЗ-V» з оренди даної ємності;
- лист від 09.02.2017, в яким повідомлено, що газ зберігається в ємності (резервуарі) по зберіганню газу, заводський номер 200,379/2 б/у, яка була передана згідно акту приймання-передачі від 01.10.2012 р. (по договору оренди від 01.10.2012 року укладеного з ТОВ «ВАЛ ГАЗ-V»);
- лист від 20.01.2020, в якому ФОП ОСОБА_1 повідомляв, що перед ТОВ «ВАЛ ГАЗ-V» існує кредиторська заборгованість в розмірі 20 400,0 грн. Взаємовідносини з ТОВ «ВАЛ ГАЗ-V» існують на підставі договору оренди ємності. Акт прийому передачі від 26.11.2007 року, який підтверджує, що ємність зі зберігання майна знаходиться на балансі ТОВ «ВАЛ ГАЗ-V» та має устаткування з розкачування газу;
- лист від 21.02.2017, в якому ФОП ОСОБА_1 повідомляв, що перед ТОВ «ВАЛ ГАЗ-V» існує кредиторська заборгованість в розмірі 10 800,00 грн. Взаємовідносини з ТОВ «ВАЛ ГАЗ-V» існують на підставі договору оренди ємності;
- витяг з акту перевірки №505/20-40-13-04/ НОМЕР_1 від 24.02.2017 про результати планової виїзної документальної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 щодо дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2015 р. За результатами якої встановлено взаємовідносини між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ВАЛ ГАЗ-V» та існування кредиторської заборгованості по даним взаємовідносинам;
- паспорт товару стальний шаровий кран, що підтверджує наявність устаткування в ємності (резервуарі);
- декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, в якій міститься інформація, що ємність (резервуар) для зберігання газу також містить насосний агрегат для викачки газу;
- паспорт фільтру газового типа ФГ паспорт НОМЕР_3 , який підтверджує устаткування ємності.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  наданими документами підтверджено наявність у позивача орендованого обладнання для здійснення підприємницької діяльності та необхідність здійснення ремонту та обслуговування ємності (резервуару), де встановлений насос.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки контролюючого органу є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки спростовуються дослідженими доказами, а тому  податкове повідомлення-рішення №00003643306 від 17 березня 2020 року є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги у цій частині задоволенню.
Щодо частини позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00003673306 від 17 березня 2020 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,0 грн. (а.с.27 том 1), судом встановлено наступне.
Відповідно до пп.16.1.2 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.
Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
За правилами пункту 44.3 статті 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).
Пунктом 85.2 статті 85 ПК України, на платника податків покладено обов`язок надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Водночас пункт 121.1 статті 121 ПК України передбачає, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Судом встановлено, що Головне управління ДПС у Харківській області в ході проведення документальної планової перевірки платника податків ОСОБА_1  просило позивача на підставі пп. 20.1.2, пп. 20.1.6, пп.20.1.9 п. 20.1 ст. 20, ст.72, п.73.3 ст.73, ст.77, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу, п. 1 ст. 13 Закону №2464, з метою виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, надати інформацію (пояснення) та їх документальне підтвердження за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 (а.с.237-238 том 4).
Листом від 15.01.2021 позивачем надано запитувані контролюючим органом документи, а саме видаткові накладні, прибуткові накладні, книга обліку доходів і витрат, акти виконаних робіт, товарно-транспортні накладні, додаткові угоди до договорів, договори, квитанції, банківські виписки (а.с.239 том 4).
Тобто, посилання контролюючого органу на те, що позивачем документи надані не в повному обсязі не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.
З огляду на встановлені судом обставини, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для скасування протиправного рішення №00003673306 від 17 березня 2020 року.
Щодо частини позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00003663306 від 17 березня 2020 року, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170,0 грн. (а.с.27 том 1), судом встановлено наступне.
Під час розгляду справи судом встановлено, що вказане рішення прийняте контролюючим органом з огляду на порушення позивачем п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ неподання у строки та у випадках, передбачених Податковим Кодексом України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних.
Так, дана норма встановлює, обов`язок платника податків, з метою проведення податкового контролю проходити реєстрацію або бути взятим на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Порядок здійснення повідомлення про об`єкти оподаткування визначений наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, яким визначено, що повідомлення про об`єкти оподаткування реалізується шляхом подання платником податків повідомлення за формою 20-ОПП до податкового органу за місцем знаходження такого об`єкта (додаток 10).
Розділом 8 Порядку №1588 визначено, що платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.
Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.
Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.
В ході перевірки встановлено платником ОСОБА_3 не подано повідомлення за формою №20-ОПП із зазначенням даних щодо придбаного автомобіля, а саме CHEVROLET AVEO SF 69Y  (розділ 1.6.3 акту, а.с 11 том 1).
Позивачем не заперечується належність йому вказаного майна.
Проте, жодного належного обґрунтування контролюючим органом стосовно того, що вказаний автомобіль є об`єктом оподаткування та, як наслідок, у позивача виникає обов`язок надання відомостей за формою №20-ОПП до суду не надано.
Верховний Суд у постанові від 04.02.2021 року у справі № 400/1267/19 зазначив, що оскільки в акті перевірки не розкритий зміст даного порушення, не конкретизовано про що саме повинен був повідомити контролюючий орган платник податків, колегія суддів апеляційної інстанції правильно дійшла висновку про відсутність підстав для застосування такої санкції.
За змістом ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідачем зазначено, що даний штраф застосовано до позивача через неподання ОСОБА_1 відомостей за формою №20-ОПП у зв`язку зі здійсненням діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , яка не відповідає адресі місцезнаходження суб`єкта господарювання, однак акт перевірки не містить опису вказаного порушення. У зв`язку з викладеним вказана обставина не може бути прийнята судом до уваги.
Щодо частини позовних вимог про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу недоїмки №Ф-0000043, рішення №00003633306 від 17 березня 2020 року про застосування штрафних фінансових санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 60402,66 грн., податкового повідомлення-рішення №00003653306 від 17 березня 2020 року, судом встановлено наступне.
Як вказаного вище, за результатами перевірки ФОП ОСОБА_1 складено акт №289/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 04 лютого 2020 року з висновків якого вбачається, що заниження суми єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування та збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» відбулося через заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від провадження діяльності.
З огляду на те, що суд дійшов до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення №00003643306 від 17 березня 2020 року, похідні від цього рішення акти індивідуальної дії також втрачають юридичні наслідки.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулює спірні правовідносини та суд дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Керуючись принципом верховенства права, гарантованим статтею 8 Конституції України та статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд на підставі статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Hirvisaari v. Finland” від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Ruiz Torija v. Spain” від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року по справі №520/13050/2020 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2021 по справі                       № 520/13050/2020 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	З.О. Кононенко    Я.М. Макаренко   	
Повний текст постанови складено  12.07.2021 року