ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                             Головуючий І інстанції: Панов М.М.
06 липня 2021 р.	Справа № 520/3107/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Юрченко Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В с т а н о в и в:
05.03.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- скасувати рішення відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) № 10 від 17.01.2020 року про відмову йому в здійсненні законного перерахунку основної державної пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 прямої дії Закону України від 28.01.1991 року № № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі – Закон № 796-XII в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин); 
- визнати неправомірною відмову ГУ ПФУ в Харківській області в здійсненні законного перерахунку його основної державної пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 прямої дії Закону № 796-XII; 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області здійснити перерахунки та виплату його основної державної пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 прямої дії Закону №796-ХІІ, тобто з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, з проведенням перерахунку на 1 січня кожного відповідного року, при зміні мінімальної заробітної плати в Україні, згідно відсотку втрати працездатності (на сьогоднішній день) - 50% без врахування інших положень Закону № 796-XII   та   постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі – постанови КМУ № 1210 в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, починаючи з 01.10.2017 року.
Також позивач просить встановити судовий контроль та зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він під час проходження строкової служби у складі військових частин № 03505 (А2319) приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з чим має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, з 14.01.2015 року йому безстроково встановлено 3 групу інвалідності, причина інвалідності: захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену в порядку та на умовах Закону України № 796-XII.
Позивач вказує, що 09.01.2020 року він звернувся до відповідача з заявою, в якій просив за своїм бажанням, здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням вказаних змін в законодавстві України та виключно до приписів ч. 3 ст. 59 як прямої дії Закону № 796-XII. Проте рішенням № 10 від 17.01.2020 року (а.с. 25) відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії, згідно ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, оскільки остання не визначає механізму визначення заробітної плати. Такий механізм передбачений постановою КМУ № 1210 , - виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, постановленої законом на 1 січня відповідного року за формулою, наведеною у пункті 9-1 цієї постанови. 
Позивач вважає, що оскільки норми ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII не передбачають застосування урядових постанов, відповідач виплачує йому пенсію не в повному обсязі, чим порушує його права.
Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , ГУ ПФУ у Харківській області вказує, що позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію по інвалідності призначену на умовах Закону № 796-XII, обчислення якої здійснюються відповідно до постанови КМУ № 1210.
Частиною 3 ст. 59 Закону № 796-XII не визначено механізму проведення перерахунку пенсії особам, які вказані у даній статті, а такий механізм встановлений постановою КМУ № 1210, яка є чинною та не скасованою. 
Відповідач також вказує, що відповідно до ст. 54 Закону 796-XII, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, може призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Враховуючи, що ОСОБА_1 з 12.05.1986 року по 13.05.1986 року та з 04.07.1986 року по 05.08.1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і став інвалідом 3-ї групи та віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, йому призначена державна пенсія та додаткова пенсія по інвалідності (як один з видів пенсійних виплат) за захворюванням, пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи згідно з нормами Закону 796-XII, відповідно до ч. 1 ст. 54 цього Закону.
Крім того, відповідач вказує, що ОСОБА_1 із заявою про своє бажання отримувати пенсію, обчислену на умовах, передбачених ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року до пенсійного органу звернувся лише 09.01.2020 року. Разом з тим. ГУ ПФУ у Харківській області на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 року № 543 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ» (далі - постанова № 543) з 01.07.2019 року здійснило перерахунок пенсії по інвалідності позивача, обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою встановленою п. 9-1 постанови КМУ № 1210. Підстави для обчислення вищевказаної пенсії по інвалідності раніше 26.04.2019 року у пенсійного органу відсутні, оскільки такі підстави виникли з моменту ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 25.04.2019 року по справі № 1-р(II)/2019, яким словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
          Рішенням  Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
          В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що оскільки перерахунок пенсії позивача проведено відповідно до положень ч. 3 ст. 59 Закону 796-XII , п. 9-1 постанови КМУ № 1210, яким передбачено порядок обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, - підстав для перерахунку пенсії, як за нормою прямої дії, немає. 
          Крім того, судом зазначено, що відповідно ст. 54 Закону 796-XII умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Тобто, законодавець делегував повноваження Кабінету Міністрів України на законодавчому рівні в питаннях визначення умов, порядку призначення та мінімальних розмірів пенсій по інвалідності, в тому числі призначених відповідно до ст. 59 Закону № 796-ХІІ. Уряд виконав свої повноваження, прийнявши постанову № 1210, якою затвердив Порядок проведення обчислення пенсії за вказаними нормами Закону.
          Вищевказаною постановою КМУ, прийнятою на реалізацію норми ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, визначений механізм проведення перерахунку пенсії особам, які вказані в даній статті. Ця постанова набрала законної сили 01.07.2019 року та є діючою, у зв`язку з чим підлягає застосуванню при обчисленні розміру пенсії позивача.
          Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 року повністю і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
          В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції  прийшов невірного висновку щодо предмету позову та статусу позивача, що призвело до неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи викладених у позові та неправильного застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. 
          Позивач вказує, що предметом позову у цій справі є зобов`язання відповідача здійснити з 01.10.2017 року перерахунок та виплату його основної пенсії на підставі застосування приписів ч. 3 ст. 59 Закону 796-XII, а саме – обчислити розмір пенсії з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року, оскільки в ч. 3 ст. 59 Закону 796-XII міститься диспозитивна, а не імперативна норма, що дозволяє йому проводити перерахунок пенсії за цим Законом та підзаконними актами до нього, або (за його бажанням) застосовуючи норми прямої дії, тобто з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року, а також на її перерахунок на 1 січня наступного відповідного року при зміні мінімальної заробітної плати в Україні.
          Питання щодо правильності чи неправильності застосування п. 9-1 постанови КМУ № 1210, як підзаконного акту, до позовних вимог не виносились, оскільки при застосуванні положень Закону, як норми прямої дії, постанови чи підзаконні акти, що доповнюють, чи уточнюють цей Закон – не підлягають застосуванню, це встановлений факт і відповідачем не оспорювався. Питанням та предметом спору є не сприйняття відповідачем диспозитивності ст. 59 та надання нею законного права (за особистим бажанням) вибору порядку нарахування та перерахунку його пенсії.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін. Аргументи наведені відповідачем фактично аналогічні доводам пенсійного органу, викладеним у відзиві на адміністративний позов ОСОБА_1 .
За приписами ст. 308 КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин  справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.
           Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 під час проходження строкової служби в лавах Радянської армії приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач набув статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії. Рішенням МСЕК від 14.01.2015 року позивачу з 14.01.2015 року та безстроково встановлена Ш група інвалідності, причина інвалідності – захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
          Позивач перебуває на обліку в пенсійному органі та отримує пенсію по інвалідності, яка призначена в порядку та на умовах Закону 796-XII.
Згідно із Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VIII частина 3 ст. 59 Закону 796-XII мала наступну редакцію: «Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».
Цим Законом унормовано, що означена редакція ч. 3 ст. 59 Закону 796-XII застосовується з 01.10.2017 року.
          З 01.10.2017 року розмір пенсії позивача пенсійним органом обчислюється у відповідності до положень ч. 3 ст. 59 Закону 796-XII, п. 9-1 постанови КМУ № 1210, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
           09.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою, якою повідомляв відповідача про те, що має бажання того, щоб розмір його пенсії по інвалідності з 01.10.2017 року обчислювався на підставі прямої дії положень ч. 3 ст. 59 Закону 796-XII, а саме – з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та наступних років.
          Рішенням відповідача від 17.01.2020 року № 10 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перерахунку (в проведенні обчислення розміру раніш призначеної пенсії) виходячи саме з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
          Рішення вмотивовано тим, що положення ч. 3 ст. 59 Закону 796-XII не визначають механізму обчислення заробітної плати. Порядок обчислення розміру пенсії на умовах ч. 3 ст. 59 Закону 796-XII передбачений постановою КМУ № 1210, зокрема, п. 9-1. Іншого законодавством не передбачено.
          Відповідно до п.п. 21 та 22 ч. 1 ст. 4 КАС України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
          типові адміністративні справи – адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий  суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги (п. 21);
          зразкова адміністративна справа – типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.
          За правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду від 21.04.2021 року по зразковій справі № 520/1972/19, - згідно із ч. 3 ст. 54 Закону № 796-XII умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Відповідно до пункту 1 Порядку № 1210 цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону № 796-XII (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Цей нормативно-правовий акт визначає лише механізм обчислень та виплат пенсій особам, право на які встановлено статтями 54, 57, 59 Закону № 796-XII.
За положеннями ч. 1 ст. 49 Закону України від 27.02.2014 року № 794-VII «Про Кабінет Міністрів України» КМУ на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.
Постанова уряду, прийнята на виконання закону України, конкретизує та деталізує його, підпорядкована закону, скасовується і перестає діяти в разі її суперечності або невідповідності закону, є обов`язковою до виконання.
Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена в положеннях Конституції України.
Згідно із частиною третьою статті 113 Конституції України КМУ у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Основного Закону України).
Оскільки пункт 9-1 Порядку № 1210 прийнятий на реалізацію норми ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, повністю повторює її зміст, він має бути застосований до осіб, на яких поширюється дія частини третьої статті 59 вказаного Закону.
Отож позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ та 9-1 Порядку № 1210, тому що за цими правовими нормами передбачені ч. 3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ пенсії обчислюються саме з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, але не встановлюються в розмірі шляхом множення розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на відповідний період часу, на визначену в законі кратність, і без застосування механізму обчислення цих пенсій, визначеного пунктом 9-1 Порядку № 1210.
При цьому Закони № 796-XII та № 2262-XII не містять положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії в порядку, передбаченому КМУ, за формулою, у якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.
За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, колегія суддів не вбачає законодавчих підстав для неврахування правових висновків, викладених Верховним Судом у справі № 520/1972/19, на чому наполягає позивач та його представник.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і цим Законом.
Матеріали справи не посвідчують ту обставину, що позивач ОСОБА_1 має право на пенсійне забезпечення в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для застосування положень п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України, оскільки підставою для скасування судового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Питання чи має позивач право на отримання пенсії в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не входить до предмету спору у цій справі, тобто не є обставиною, що має значення для справи, оскільки судом установлено (та ця обставина не спростовується учасниками справи), що на час виникнення спірних правовідносин позивач отримував (та отримує) пенсію по інвалідності, призначену в порядку та на умовах Закону № 796-XII, а саме, - з 01.10.2017 року розмір пенсії позивача пенсійним органом обчислюється у відповідності до положень ч. 3 ст. 59 Закону 796-XII, п. 9-1 постанови КМУ № 1210, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).  
Згідно п. 1 ч. 1   ст. 315 КАС України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року, - без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	С.С. Рєзнікова    А.О. Бегунц   	
                              
          Постанова у повному обсязі виготовлена і підписана 16 липня 2021 року.