Справа № 749/316/21 	Головуючий у 1 інстанції Кравчук М. В. 	
Провадження № 33/4823/399/21 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю захисника-адвоката Борисенка І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1   на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 19 липня 2021 року,
                                      У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з нього на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.04.2021 р. о 21 год. 49 хв. по вул. Залізничній, м. Сновськ, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ, д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності свідків. Своїми діями водій порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що в порушення вимог ст. ст. 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, судом 1 інстанції не з`ясовано всіх обставин, що мають значення для розгляду справи. 
Зазначає, що постанова суду першої інстанції містить лише посилання на протокол про адміністративне правопорушення, а що саме встановив суд у судовому рішенні нічого не зазначено. Також вказує, що 25.04.2021 року о 22 год. 35 хв. відносно нього був складений протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, а о 22 год.45 хв. на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 121 КУпАП, тобто за такий короткий проміжок часу, працівник поліції не міг скласти протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, з переглянутого відео вбачається, що воно зроблено працівниками поліції на мобільний телефон, що є порушенням, не встановлено жодного свідка і не вбачається, що він відмовляється від проходження освідування. Також відсутній відеозапис щодо порядку складання та підписання і вручення йому копії протоколу. Вважає, що суд першої інстанції не перевірив правильність складання протоколу про адміністративне правопорушення. 

Заслухавши пояснення адвоката, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Обставини вчинення апелянтом адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. 
Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт  відмови ОСОБА_1 під час відеофіксації виконати вимоги п 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме: поясненнями свідка ОСОБА_2 , який в судовому засіданні підтвердив, що бачив як працівники поліції тричі пропонували ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.
Відеозаписами, які згідно довідки від 18.06.2021 р. були записані з камер відеоспостереження на території м. Сновськ, де зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 о 21 год. 41 хв. та о 21 год. 46 хв. на площі міста.
Відеозаписами WhatsApp, які згідно довідки від 17.05.2021 р. записані на нагрудну відеокамеру працівника поліції, де зафіксовано як автомобіль ОСОБА_1 зупинений з увімкнутими аварійними сигналами та до нього під`їхав автомобіль поліцейських з увімкнутими проблисковими маячками.
Також іншим відеозаписом WhatsApp, підтверджується, що водій хоча і неодноразово зазначав про те, що від проходження тесту на стан сп`яніння не відмовляється, висунув умову для проходження тесту на стан сп`яніння – надання працівниками поліції доказів перебування у стані сп`яніння, фактично своїми діями відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. За таких підстав, доводи ОСОБА_1 про те, що відео зроблено на мобільний телефон працівників поліції та  не є належним та допустимим доказом, є безпідставними.
Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 ,  за ч.1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, тому доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставні. 
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи  іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.
Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 , роз`яснено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому твердження апелянта про зворотне не заслуговують на увагу. 
Відсутність відеозапису щодо порядку складання та підписання і вручення ОСОБА_1 копії протоколу жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження ОСОБА_1 про відсутність свідків при його відмові пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння спростовується протоколом про адміністративне правопорушення № 221977 від 25.04.2021 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких ОСОБА_1 в їх присутності неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився, а також відеозаписом з бодікамери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 сам ставить питання свідкам. 
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи. 
Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.
За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.  
Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 19 липня 2021 року, відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, – без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.      

Суддя	С. О. Акуленко