Ухвала
19 липня 2021 року
м. Київ
справа № 522/4958/16-ц
провадження № 61-10124ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,              Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про стягнення грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2019 року 
в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 867 502,07 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року (надійшла до суду 22 червня 2021 року).
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 25 червня 2021 року визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
У наданий судом строк  ОСОБА_1 надіслаламатеріали на усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 25 червня 
2021 року.
На підтвердження наведених у касаційній скарзі обставин пропуску строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку надіслала копію листа Одеського апеляційного суду від 13 липня 2021 року 
№ 01.01-07/417/2021, з якого убачається, що повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року отримано 21 травня 
2021 року.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо 
в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється 
з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
Ураховуючи наведені заявником обставини та надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено 
з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року ОСОБА_1  посилається на те, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених 
у постановах Верховного Суду. Крім цього, апеляційним судом належним чином не досліджено зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року.
Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси вищевказану цивільну справу (№ 522/4958/16).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 18 серпня 2021 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                              Д. Д. Луспеник
 
                                                                                                                    Б. І. Гулько
 
                                                                                                                    Г. В. Коломієць