УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 675/1030/21
Провадження № 22-ц/4820/1331/21
Категорія: ухвала

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Корніюк А.П. (суддя – доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.
секретар судового засідання Філіпчук О.В.
розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №675/1030/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником ОСОБА_2 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року (суддя Пашкевич Р.В.) про передачу справи на розгляд іншому суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним додаткового договору про внесення змін до договору поруки.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати недійсним додатковий договір про внесення змін №1, що укладений 04.11.2013 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 до договору поруки №3683, укладеного 21.04.2008 між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 .
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним додаткового договору про внесення змін до договору поруки передано за підсудністю для розгляду до Печерського районного суду м. Києва (адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д).
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року виправлено описку, допущену в резолютивній частині ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року по справі №675/1030/21 в частині помилкового зазначення адреси Печерського районного суду м. Києва, вказавши правильно «(адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15)» замість помилкової «(адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д)».
Не погоджуючись із ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року про передачу справи на розгляд іншому суду, ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом не взято до уваги ту обставину, що відповідно до п.2.2.6. кредитного договору №08.03.01.3686, укладеного між позивачем та АТ КБ «ПриватБанк» місцем виконання цього договору є Шепетівське відділення ПриватБанку і договір поруки №3683 від 21.04.2008 було також укладено у Шепетівському відділенні ПриватБанку. Апелянт посилається на п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи №3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначені підсудності цивільних справ», оскільки філія або представництво юридичної особи діють в межах наданих їм повноважень, то пред`явлення позову за їхнім місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір випливає саме з їх діяльності. Апелянт вважає, що в даному випадку має місце саме вказана ситуація і позивачем подано позов з дотриманням вимог підсудності.
Враховуючи вищезазначене, апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзив від учасників справи не надходив.
Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України). 
Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.
Передаючи справу за підсудністю на розгляд до Печерського районного суду м. Києва, суд першої інстанції посилався на те, що заявлений ОСОБА_1 позов про визнання недійсним додаткового договору про внесення змін до договору поруки не направлений на захист його прав як споживача банківських послуг, а також, що оспорюваний договір не містить умов про місце його виконання на території Шепетівського району (колишній Ізяславський) Хмельницької області, а тому положення ч 5 та 8 ст. 28 ЦПК України застосовані до спірних правовідносин бути не можуть, а зазначена справа має бути розглянута судом за місцезнаходженням відповідача – юридичної особи АТ КБ «ПриватБанк». 
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства. 
Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ КБ «ПриватБанк», в якому просив визнати недійсним додатковий договір про внесення змін №1, укладений 04.11.2013 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 до договору поруки №3683, укладений 21.04.2008 між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 .
Відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: вул. Грушевського, буд.1-Б, м. Київ (а.с.35-37).
Так, у ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття «суд, встановлений законом» передбачає, зокрема, й дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) наголосив, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту.
Частиною 2 ст. 27 ЦПК України встановлено загальне правило про підсудність справ за місцезнаходженням відповідача та визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Разом з тим, ст. 28 ЦПК України визначено випадки підсудності справ за вибором позивача (альтернативна підсудність), зокрема, позови про захист прав споживача можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (ч. 5 ст. 28 ЦПК України). 
Системний аналіз відповідних норм ЦПК України, які регулюють питання щодо визначення підсудності, дає підстави для висновку, що підсудність справи визначається на момент пред`явлення позову шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції (ст.ст. 27, 184, 187 ЦПК України).
Крім того, територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності (альтернативна та виключна).
Питання обрання суду у разі реалізації права вибору альтернативної підсудності вирішується позивачем на стадії пред`явлення позову шляхом подання позовної заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд до іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Суд першої інстанції, враховуючи вищенаведені норми, підстави та предмет позову, дійшов правильного висновку про передачу цієї справи на розгляд до Печерського районного суду м. Києва - за місцем реєстрації відповідача-юридичної особи, дотримавшись указаних положень процесуального закону щодо визначення саме територіальної підсудності.
Доводи апеляційної скарги про не врахування судом першої інстанції те, що п. 2.2.6. кредитного договору №08.03.01.3686 визначено місце виконання договору – Шепетівське відділення Приватбанку та факт укладення договору поруки №3683 від 21.04.2008 між позивачем та відповідачем у справі у Шепетівському відділенні ПриватБанку на законність оскаржуваної ухвали не впливають, виходячи з наступного.
Так, згідно з ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.
Як передбачено п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК України якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.
При цьому, згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних прав» за № 3 правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст. 532 ЦК України. При цьому, слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК України) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.
Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір №08.03.02.01.3683 був укладений 21.04.2008 між АТ КБ «ПриватБанк» та ПП «Русал», а позивач звернувся до суду із позовом як фізична особа та просив визнати недійсним саме Додатковий договір про внесення змін №1, що укладений 04.11.2013 між ним та АТ КБ «ПриватБанк» до Договору Поруки №3683, який укладений 21.04.2008 між АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 .
І умовами оскаржуваного додаткового договору не передбачено конкретного місця його виконання, а тому суд першої інстанції визначив підсудність цієї справи виходячи із загальних правил підсудності.
Посилання апелянта на роз`яснення, що викладені в п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначенні підсудності цивільних справ» на законність оскаржуваної ухвали не впливає, з огляду на наступне.
Пунктом 7 статті 28 ЦПК України визначено, що позови, які виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 при формуванні своїх позовних вимог просив визнати недійсним додатковий договір про внесення змін до договору поруки, що укладений між ним, як фізичною особою та АТ КБ «ПриватБанк», зазначивши відповідачем по справі головний офіс АТ КБ «ПриватБанк». При цьому позивач жодних вимог до Шепетівського відділення АТ КБ «ПриватБанк» не заявляв.
Враховуючи місцезнаходження АТ КБ «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д), суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку про направлення цієї справи за територіальною підсудністю до Печерського районного суду міста Києва з огляду на зареєстроване місцезнаходження АТ КБ «ПриватБанк». 
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо передачі справи на розгляд іншому суду.
Підстави для перерозподілу судового збору, що визначені ч. 1, 13 ЦПК України відсутні, оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення та справа по суті спору не розглядалась.
Керуючись ст 374, 375, 382 – 384, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2021 року.

Судді                                                                А.П. Корніюк

                                                       І.В. П`єнта

                                                       О.І. Талалай