Справа № 756/11945/20                                                         суддя в І-й інстанції Жук М.В.
Провадження № 33/824/3185/2021                                       суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ст. 122-4, 124 КУпАП 

КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
Іменем України
14 липня 2021 року                                                                                      м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по  АДРЕСА_1 , за ст. 122-4, 124 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04 серпня 2020 року серії ДПР 18 № 128464, ОСОБА_1 , 30 липня 2020 року о 10 годині 30 хвилин по вул. Північна, 1/2, у м. Києві на території авто кооперативу «Північний», будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди місце події залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04 серпня 2020 року серії ДПР 18 № 128465, ОСОБА_1 , 30 липня 2020 року о 10 годині 30 хвилин по вул. Північна, 1/2, у м. Києві на території автокооперативу «Північний», керував транспортним засобом «Kia Magentis», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом, не дотримався безпеки руху та скоїв наїзд на нерухомий припаркований транспортний засіб Seat Ibiza, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. п. 2.3 (б), 10.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124, 122-4 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп., в дохід держави.
Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, його винність повністю доведена і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року, скасувати постанову суду через порушення норм процесуального права та закрити провадження відносного нього у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності визначеного ст. 38 КУпАП. 
Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 зазначає, що 23 квітня 2021 року він вперше отримав дану постанову і ознайомився з її змістом, і дізнався про визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень. 29 квітня 2021 року в інтересах ОСОБА_1   адвокат Приймак О.Ю. подав апеляційну скаргу. Постановою Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року в поновленні строку на апеляційне оскарження за апеляційною скаргою адвоката Приймака О.Ю. було відмовлено через те, що відповідно до поштового трек-номеру 12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 нібито вручено судову повістку. Згідно Витягу з сайту Укрпошти 05 жовтня 2020 року відправлення надійшло до поштового відділення 04213 за місцем на той час проживання, однак вже увечері того ж дня воно мало статус «Не вручене під час доставки: інші причини». 08 жовтня 2020 року, відправлення мало статус «Повернення за зворотною адресою: інші причини». Відправлення повернуто до поштового відділення 04212 за місцезнаходженням суду та отримало 12 жовтня 2020 року судом, статус «Відправлення вручено». Наведені дані спростовують отримання ОСОБА_1 судової повістки. В апеляційній скарзі було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому була наведена причина пропуску строку на апеляційне оскарження, яка є поважною, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.  
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає про те, що у своєму рішенні судом не наведено жодного дослідженого ним доказу вчинення ОСОБА_1 зазначених правопорушень, а також його доводів як особи, стосовно якої складено адміністративний протокол, та надану їм судом оцінку. Судом не з`ясовано, чи заподіяно майнову шкоду та можливість її відшкодування судом не перевірено. Питання про можливу наявність підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу судом не вирішувалось, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, судом також не з`ясовано. Місцевим судом грубо порушені визначені статтею 268 КУпАП права ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на ознайомлення з матеріалами справи, дачу пояснень, подання доказів, заявлення клопотань, на юридичну допомогу адвоката. Позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом. Однак, будь-яких дій, які могли би свідчити про грубе користування цим правом, ОСОБА_1 не здійснював, подібні факти, виходячи зі змісту постанови, судом не встановлені. До дня винесення судом наведеної постанови, ОСОБА_1 жодного разу до адміністративної відповідальності не притягався, у зв`язку з чим вчинення ним описаних в постанові адміністративних правопорушень вперше не може свідчити про повторне порушення даною особою порядку користування правом керування транспортним засобом. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено. ОСОБА_1 вказує, що він визнає свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124,122-4 КУпАП, у повному обсязі і щиро кається у вчиненні з власної необережності дій, які призвели до пошкодження ним, хоч і не значного, транспортного засобу Seat Ibiza державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказана пригода сталась внаслідок невірного вибору ОСОБА_1 допустимої відстані між власним автомобілем та вказаним транспортним засобом під час руху назад на мінімальній швидкості, щоб не зачепити своїм автомобілем двері гаража, які в цей час відчинялись. ОСОБА_1 зазначає, що він нікуди втікати не намагався, а навпаки зупинився та спробував дізнатись будь-які дані про власника чи водія вказаного автомобіля, який випадково пошкодив.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 122-4 КУпАП (в редакції закону на момент вчинення  пригоди), залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , свою вину у вчинені зазначених правопорушень визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.
 З метою вирішення питання про добровільне відшкодування шкоди залишив свої контакти для власника пошкодженого транспортного засобу.  
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Зазначених вимог закону та обставин справи суд першої інстанції належним чином не врахував, та помилково застосував до ОСОБА_1   найбільш суворе стягнення визначене санкцією ст. 124 КУпАП.
При цьому місцевий суд не звернув уваги, що санкція зазначеної статті є альтернативною. А відтак суд з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36,  КУпАП повинен був визначити покарання в межах санкції статті, яка  передбачає відповідальність за більш серйозне правопорушення. 
При цьому накладаючи найбільш суворе стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд жодним чином не мотивував свого рішення та не навів мотивів через які вважав, що накладення  більш м`якого стягнення буде недостатнім.
В даному випадку апеляційний суд, з урахуванням особи правопорушника та вищезазначених обставин справи,  вважає що достатнім та необхідним  стягненням у даному випадку буде накладення штрафу в  межах санкції ст. 124 КУпАП у вигляді двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке є більш суворим за стягнення передбачене ст. 122-4 КупАП,  а саме  п`ятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що цілком буде відповідати як особі порушника так і тяжкості вчинених правопорушень.
 За таких обставин постанова місцевого суду підлягає зміні в частині накладеного стягнення.
Керуючись ст. 124, 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року. 
Апеляційну скаргу задовольнити частково.
Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року змінити.  
Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124, 122-4 КупАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців змінити на штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В іншій частині постанову Оболонського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                     В.О. Фінагеєв