ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2021 року
м. Київ
справа № 722/1829/20
провадження № 51-1356км21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря 
судового засідання                       ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 29 січня 2021 року, постановлену у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 та  ОСОБА_9 .
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29 грудня 2020 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 28, частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України (далі – КК), та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Призначене ОСОБА_8 за цим вироком покарання ухвалено виконувати самостійно.
ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 28, частиною 1 статті 162 КК, та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 29 січня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційними скаргами заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 на вирок місцевого суду.  
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційних скаргах прокурори ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не погоджуються із ухвалою апеляційного суду, просять її скасувати з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги, стверджують, що Кримінальним процесуальним кодексом України (далі – КПК) не встановлено інших процесуальних фільтрів на оскарження вироків, постановлених у кримінальних провадженнях щодо проступків, ніж тих, що визначені у частині 1 статті 394 КПК.
Відтак, враховуючи, що підставою оскарження судового рішення, постановленого стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , слугувало неправильне застосовування у кримінальному провадженні закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд безпідставно застосовував приписи частини 4 статті 399 КПК та помилково відмовив у відкритті провадження стороні обвинувачення.
Заперечень на касаційні скарги прокурорів від учасників кримінального провадження не надходило. 
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав касаційні скарги прокурорів з підстав, зазначених в них.
Інших учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило. 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені у касаційних скаргах, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до статті 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. 
Виходячи зі змісту вимог статті 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивноз`ясованих обставин; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, апеляційний суд ухвалою від 29 січня 2021 року відмовив у відкритті провадження за апеляційними скаргами прокурорів на вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29 грудня 2020 року, постановлений у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 28, частиною 1 статті 162 КК.
Обґрунтовуючи прийняте рішення на підставі частини 4 статті 399 КПК, апеляційний суд зазначив, що, виходячи із системного тлумачення приписів частини 5 статті 382, частин 3, 4 статті 394 КПК, прокурор наділений правом на оскарження вироків у апеляційному порядку лише з підстав порушення вимог частини 3 статті 369 КПК та призначення особі менш суворого покарання, ніж узгоджене сторонами угоди, зауваживши, що незастосування до обвинуваченого положень статей 71, 78 КК не може слугувати підставою для апеляційного провадження у даній категорії справ. 
Однак з наведеними висновками суду колегія суддів не погоджується, враховуючи наступне.
Відповідно до частини 5 статті 382 КПК вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
Статтею 394 КПК регламентовано питання особливостей апеляційного оскарження окремих категорій судових рішень. Зокрема, вироків, ухвалених за результатами спрощеного провадження у порядку статей 381, 382 КПК за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків (частина 1 цієї статті), інших судових рішень суду першої інстанції, постановлених у порядку частини 3 статті 349 КПК (частина 2 цієї статті), а також вироків на підставі угод про примирення між потерпілим, підозрюваним (обвинуваченим) та про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) (частини 3, 4 цієї статті), із визначенням підстав, з яких зазначені судові рішення можуть бути переглянуті судом апеляційної інстанції. 
Наведені у цій статті процесуальні фільтри є відокремленими один від одного як структурно так і змістовно та не можуть одночасно стосуватися питання оскарження різних за своєю правовою природою і суттю категорій судових рішень.
Так, законодавець виключив можливість оскарження вироків, постановлених у порядку статей 381, 382 КПК, у апеляційному порядку з підстав відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. 
Зі змісту поданих на адресу апеляційного суду скарг, аналогічних за своїм змістом, (аркуші справи 148 – 150, 152-155, том справи 1) вбачається, що скаржники не погоджувалися із вироком місцевого суду з підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та наполягали на застосовуванні до  ОСОБА_8 приписів частини 3 статті 78 КК, яка передбачає визначення остаточного покарання за правилами статей 71, 72 цього Кодексу, у разі вчинення особою злочину під час іспитового строку. 
Таким чином, наведені вище стороною обвинувачення вимоги викладені з дотриманням приписів частини 1 статті 394 КПК, що свідчить про безпідставність прийнятого ним рішення про відмову у відкритті провадження за апеляційними скаргами заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 на вирок місцевого суду.
При цьому посилання апеляційного суду на приписи частин 3, 4 статті 394 КПК у даному кримінальному провадженні є неприпустимим, оскільки вказані положення стосуються виключно питання оскарження вироків, ухвалених на підстав угод про примирення та визнання винуватості.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 438 КПК є підставою для його скасування.
Враховуючи викладене касаційні скарги сторони обвинувачення підлягають задоволенню, а ухвала апеляційного суду – скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду слід урахувати викладене та ухвалити обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційні скарги заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_6 та прокурора у кримінальному провадженні Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 29 січня 2021 року, постановлену у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 та  ОСОБА_9 , скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3