Справа № 308/1695/18

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        14 липня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        СОБОСЛОЯ Г.Г., МАЦУНИЧА М.В.
при секретарі                                БАЛАЖ Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 308/1695/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» та ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Електро» та Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області, про визнання дій неправомірними та визнання протиправними і скасування окремих пунктів акта спеціального розслідування нещасного випадку, за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Закарпатській області на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 4 листопада 2019 року, повний текст якого складено 4 листопада 2019 року, головуючий суддя Деметрадзе Т.Р., -

встановив:

20.02.2018 ПрАТ «Закарпаттяобленерго» і ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області (далі – Управління Держпраці) про визнання протиправними і скасування окремих пунктів акта спеціального розслідування нещасного випадку. У подальшому заявою від 18.04.2018 доповнили заяву новою позовною вимогою та остаточно мотивували змінений позов таким.
27.10.2017 ПрАТ «Закарпаттяобленерго» отримало від Управління Держпраці матеріали спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 14.09.2017 з електромонтером-лінійником Закарпатського управління ПрАТ «Електро» ОСОБА_2 під час виконання ним робіт із демонтажу проводів належної ПрАТ «Закарпаттяобленерго» повітряної лінії електропередач 0,4 кВ «Л-1 Н. Кінець – Л-2 В. Кінець від КТП-192» в с. Скотарське Воловецького району Закарпатської області.
Згідно з матеріалами спеціального розслідування обставини нещасного випадку полягають у тому, що під час виконання підрядних робіт за договором між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та ПрАТ «Електро» електромонтер ОСОБА_2 піднявся на опору № 13 зазначеної лінії електропередачі, після чого опора впала та придавила його. ОСОБА_2 помер.
Наказом від 18.09.2017 № 178 по Управлінню Держпраці було призначено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку у складі:
голова комісії – ОСОБА_3 , начальник відділу нагляду в будівництві, енергетиці, машинобудуванні, котлонагляді та на виробництвах і об`єктах підвищеної небезпеки Управління Держпраці у Закарпатській області;
члени комісії – ОСОБА_4 , завідувач сектору виробничого травматизму Свалявського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Закарпатській області; ОСОБА_5 , головний спеціаліст-експерт з умов праі відділу праці та зайнятості Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради; ОСОБА_6 , інспектор з кадрів ПрАТ «Електро»; ОСОБА_7 , уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці ПрАТ «Електро»; ОСОБА_8 , технічний інспектор праці Закарпатської обласної ради професійних спілок.
Комісія визнала нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом, склала Акт № 1 від 23.10.2017 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 та Акт від 20.10.2017 спеціального розслідування нещасного випадку із смертельними наслідком, що стався 14.09.2017 о 17 год 00 хв., за формою Н-5. Акт від 20.10.2017 за формою Н-5 був підписаний із окремою думко членів комісії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які не погодилися з висновками інших членів комісії.
В актах комісія зробила висновки, що особами, які допустили порушення вимог нормативних актів з охорони праці, є:
електромонтер-лінійник Закарпатського управління ПрАТ «Електро» ОСОБА_2 , який самовільно піднявся на залізобетонну опору № 13 для демонтажу проводів і порушив вимоги охорони праці та техніки безпеки;
виконроб Закарпатського управління ПрАТ «Електро» ОСОБА_9 , який не забезпечив належний контроль за безпечним виконанням робіт по демонтажу проводів та допуском до цих робіт;
директор Закарпатського управління ПрАТ «Електро» ОСОБА_10 , який не забезпечив належний контроль за працівниками щодо оформлення наряду допуску для виконання робіт в існуючих електроустановках, у зв`язку з чим не розроблено та не дотримано заходи безпеки під час виконання робіт;
генеральний директор ПрАТ «Закарпаттяобленерго» Петров В.В., який на думку деяких членів Комісії:
не забезпечив належний контроль за виконанням працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» комплексу робіт з технічного обслуговування лінії електропередач ПЛ 0,4 кВ Л-1 Н. Кінець – Л-2 В. Кінець від КТП-192 с. Скотарське, чим порушив пункти 1.14. і 1.20. розділу VII «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів», пункт 5.1. «Методичних вказівок з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі, пункт 2.1.3. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторных подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
не здійснював належний контроль за працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» по виявленню та реєстрації дефектів під час огляду ПЛ 0,4 кВ Л-1 Н. Кінець – Л-2 В. Кінець від КТП-192 с. Скотарське, чим порушив пункт 5.2. «Методичних вказівок з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі», пункт 4.3.1.1. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторных подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
допустив до виконання робіт працівників ПрАТ «Електро» не перевіривши виконання всіх технічних заходів щодо підготовки робочого місця (особистим оглядом, за записами в оперативному журналі, за оперативною схемою або за повідомленням чергових, оперативно-виробничих працівників та працівників підприємств-споживачів), чим порушив пункти 6.5.3., 6.5.4. розділу VII «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
не забезпечив під час експлуатації безпечний технічний стан залізобетонної опори, чим порушив пункт 1.12. розділу VII «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів», пункт 3.5.4. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторных подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ», пункт 2.1.11., 2.3.7., 2.3.8., 2.3.10. «Інструкції по експлуатації повітряних ліній електропередач напругою 04-6-10 кВ».
Висновки комісії щодо генерального директора ПрАТ «Закарпаттяобленерго» безпідставні та необґрунтовані.
Правила технічної експлуатації електроустановок споживачів, затверджені наказом Мінпаливенерго України від 25.07.2006 № 258 (далі – ПТЕЕС), поширюються на працівників ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та ПрАТ «Електро», що виконували чи зобов`язані виконувати відповідні будівельні, ремонтні чи монтажні роботи в електроустановках, або роботи з обслуговування та експлуатації електроустановок.
За змістом п. 6.12. розділу VI, п. 1.14. розділу VII ПТЕЕС, п. 5.1. «Методичних вказівок з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі», затверджених наказом Мінпаливенерго України від 03.02.200 № 60, та інших положень цих нормативних документів дефекти ліній електропередачі повинні усуватися в процесі їх технічного обслуговування або ремонту, в тому числі, капітального, під час якого, зокрема, можуть здійснюватися підсилення об`єктів, їх заміна тощо.
За умовами договору від 09.02.2017 № 6/1 на виконання підрядник робіт між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та ПрАТ «Електро», підрядник, на власний ризик, власними і залученими силами та засобами, у відповідності до умов вказаного Договору підряду, саме і виконував роботи по будівництву та реконструкції вищевказаної ПЛ 0,4 кВ ПрАТ «Закарпаттяобленерго». Саме підрядник (роботодавець) несе відповідальність за свої дії, в тому числі, за охорону праці та дотримання техніки безпеки своїми працівниками, що відповідає й вимогам ст.ст. 13, 27 Закону України «Про охорону праці». Згідно з п.п. 5.2.5., 8.10. Договору, відповідальність за дотримання вимог правил технічної безпеки та охорони праці в процесі підготовки та ведення робіт на об`єкті, до введення в експлуатацію і передачі об`єкта замовнику, несе підрядник ПрАТ «Електро». Тобто, відповідальність за порушення вимог охорони праці відповідно до умов договору підряду, покладається на підрядника.
Працівники підрядника ще до початку робіт були обізнані з технічним станом опори № 13, зокрема, з тим, що роботи на ній були можливі тільки із застосуванням спеціальної техніки, що підтверджується наявними в справі доказами.
ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не є роботодавцем електромонтера-лінійника Закарпатського управління ПрАТ «Електро» ОСОБА_2 , з яким 14.09.2017 стався нещасний випадок із смертельним наслідком, а тому позивач та його посадові особи в даному випадку не могли порушити норми охорони праці, про які комісією зазначено в пп. 4 п. 10 Акту форми Н-1 та розділі 6 Акту форми Н-5.
Комісія не витребовувала документи, які б покладали на генерального директора ПрАТ «Закарпаттяобленерго» ОСОБА_1 обов`язок чи відповідальність забезпечувати контроль за виконанням працівниками підприємства робіт в електроустановках, забезпечувати технічний стан елементів електроустановок (опор) тощо.
Відповідно до п. 11.1. розділу 11 Статуту ПрАТ «Закарпаттяобленерго», виконавчим органом Товариства, який здійснює управління поточною діяльністю Товариства, є дирекція (колегіальний виконавчий орган). Дирекція підзвітна загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їхніх рішень. Дирекція діє від імені Товариства у межах, встановлених Статутом і законом (п. 11.2. Статуту товариства). До компетенції дирекції належить вирішення всіх питань, пов`язаних із керівництвом поточною діяльністю Товариства, крім питань, що належать до компетенції загальних зборів та наглядової ради (п. 11.7. розділу 11 Статуту).
Тож генеральний директор ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не є одноосібним керівником, який уповноважений самостійно приймати всі рішення у Товаристві, до повноважень (компетенції) генерального директора не входить обов`язок забезпечення контролю за виконанням працівниками підприємства комплексу робіт із обслуговування повітряних ліній електропередачі, здійснювати контроль за працівниками товариства по виявленню та реєстрації дефектів, забезпечувати під час експлуатації безпечний технічний стан залізобетонних опор і т.ін.
Тому у комісії не було підстав визнавати генерального директора ПрАТ «Закарпаттяобленерго» особою, яка допустила порушення вимог нормативних актів з охорони праці, що призвело до нещасного випадку. Висновок комісії про те, що генеральний директор ПрАТ «Закарпаттяобленерго» допустив до виконання робіт працівників ПрАТ «Електро» не перевіривши виконання всіх технічних заходів щодо підготовки робочого місця суперечить наявним документам розслідування.
Крім того, порядок та спосіб отримання комісією Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта «Залізобетонна опора № 13 ПЛ 0,4 кВ», на підставі якого зроблено висновок про незадовільний технічний стан зазначеної опори, є неправомірними та не відповідають п.п. 43, 50 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМ України від 30.11.2011 № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (далі – Порядок проведення розслідування).
Так, згідно абз. 1 п. 43 Порядку проведення розслідування, за рішенням комісії у разі необхідності проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи, у тому числі судово-медичної експертизи, для встановлення причин нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам органом, який утворив спеціальну комісію, утворюється експертна комісія із залученням до її роботи спеціалістів науково-дослідних, проектно-конструкторських, експертних та інших організацій, органів виконавчої влади, а також незалежних експертів. Тому для отримання результатів експертного дослідження технічного стану опори позивача комісія була зобов`язана створити експертну комісію зафіксувавши це відповідним протоколом засідання або звернутися до визначеного законодавством суб`єкта для здійснення експертизи, а наданий Звіт не є результатом діяльності експертної комісії, оскільки така не створювалася.
При цьому, всупереч вимогам законодавства про власність та законодавства щодо регулювання містобудівної діяльності вищезгаданий Звіт був складений на замовлення ПрАТ «Електро», яке не було уповноважене на вчинення правочинів щодо майна ПрАТ «Закарпаттяобленерго», а не за рішенням цього позивача як власника опори № 13. 
Під поняттям «підприємство» слід розуміти підприємство, на якому з працівником стався нещасний випадок, при цьому, Порядком проведення розслідування не визначається однозначно: йдеться про працівників саме того підприємства, на якому стався нещасний випадок, чи про працівників іншого підприємства, тому під «підприємством» може розумітися як підприємство, на якому та з працівником якого стався нещасний випадок, так і підприємство, на якому нещасний випадок стався з працівником іншого підприємства. Під «роботодавцями» розуміються власники або уповноважені ними органи.
З урахуванням вищенаведеного та приписів п.п. 36, 38 Порядку проведення розслідування, Управління Держпраці було зобов`язане включити до складу комісії представника позивача ПрАТ «Закарпаттяобленерго» як представника підприємства, на території (об`єкті) якого стався вищезазначений нещасний випадок з працівником ПрАТ «Електро», оскільки до складу спеціальної комісії входять представник органу управління підприємства та представник роботодавця або роботодавець (у виняткових випадках). Представник ПрАТ «Закарпаттяобленерго» неправомірно не був включений до складу комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, до її роботи не залучався, що порушило права підприємства під час спеціального розслідування.
Натомість до складу комісії було неправомірно включено головного спеціаліста-експерта з умов праці відділу праці та зайнятості Управління праці та соціального захисту Ужгородської міської ради Адамовську А.І., яка є працівником органу місцевого самоврядування, тоді як п. 38 Порядку проведення розслідування передбачає включення до складу комісії представника місцевої державної адміністрації.
Управління Держпраці є територіальним органом Державної служби України з питань праці і відповідно до своїх повноважень управі залучати спеціалістів органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, вчених, представників організацій роботодавців, профспілок та інших інститутів громадянського суспільства, а також підприємств, установ та організацій для розгляду питань, що належать до компетенції Управління.
У світлі рішення Європейського суду з прав людини від 15.01.2015 у справі «Космата проти України», у зв`язку з нещасним випадком на виробництві компетентні органи влади повинні за власною ініціативою розпочати розслідування, здатне, по-перше, встановити обставини, за яких відбувся нещасний випадок, та будь-які недоліки нормативно-правової бази, а по-друге, встановити посадових осіб або органи влади, що є будь-яким чином причетними до зазначених подій на будь-якому етапі їхнього розвитку.
Тож держава в особі Управління Держпраці була зобов`язана провести ефективне розслідування нещасного випадку на виробництві, встановити його обставини.
Позивач ПрАТ «Закарпаттяобленерго» звертався письмово до Держпраці України листом від 14.11.2017 за № 116-25/6480, в якому просив врахувати всі зазначені в листі зауваження до роботи комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, однак, отримав відповідь про відсутність підстав для проведення повторного спеціального розслідування. Такий висновок Держпраці України неповний і формальний, оскільки цей державний орган не забезпечив виконання своєї функції щодо ефективного розслідування нещасного випадку.
Беручи до уваги, що вказаним вище листом позивач ПрАТ «Закарпаттяобленерго» офіційно звертався до Держпраці України і просив врахувати всі зазначені в листі порушення, що не було взято до уваги та не було прийнято рішення про виправлення порушень, у позивача відсутній інший спосіб захисту, аніж звернення до суду з позовом про скасування актів форми Н-5 і Н-1 в частині висновків, що стосуються так званих порушень норм охорони праці генеральним директором підприємства.
Звернення до суду в порядку цивільного судочинства є належним порядком захисту порушеного цивільного права чи інтересу та уможливлює ефективний судовий захист.
Вимоги позивачів ОСОБА_1 і ПрАТ «Закарпаттяобленерго» є однаковими, взаємопов`язаними та виникли з одних і тих самих підстав – безпідставних і необґрунтованих висновків комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, які стосуються як підприємства, так і його генерального директора. Вимоги ґрунтуються на одних і тих самих обставинах і доказах.
Посилаючись на ці обставини, позивачі ОСОБА_1 і ПрАТ «Закарпаттяобленерго» остаточно просили:

визнати неправомірними дії комісії із спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 14 вересня 2017 року о 17 год. 00 хв. із електромонтером-лінійником ПрАТ «Електро» ОСОБА_2 , щодо внесення пункту 4 до розділу 6 (висновок комісії) акту форми Н-5 від 20 жовтня 2017 року, затвердженого начальником Управління Держпраці в Закарпатській області Дорошем Б.В. 23.10.2017 року, та внесення підпункту 4 до пункту 10 (особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці) акту № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, від 20 жовтня 2017 року, форми Н-1, затвердженого начальником Управління Держпраці в Закарпатській області Дорошем Б.В. 23.10.2017 року;

визнати протиправним та скасувати пункт 4 розділу 6 (висновки комісії) акту спеціального розслідування нещасного випадку, із смертельним наслідком, що стався 14 вересня 2017 року о 17 год. 00 хв. від 20 жовтня 2017 року форми Н-5, затвердженого начальником Управління Держпраці в Закарпатській області Дорошем Б.В. 23.10.2017 року в наступній редакції:
«4. Генеральний директор ПрАТ «Закарпаттяобленерго» Петров В.В., який:
- не забезпечив належний контроль за виконанням працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» комплексу робіт з технічного обслуговування лінії електропередач ПЛ 0,4 кВ Л-1 Н. Кінець - Л-2 В. Кінець від КТП-192 с. Скотарське, чим порушив:
пункт 1.14. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 1.20. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 5.1. «Методичних вказівок з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі»;
пункт 2.1.3. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторних подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
- не здійснював належний контроль за працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» по виявленню та реєстрації дефектів під час огляду «ПЛ-0,4 кВ Л-1 Н. Кінець – Л-2 В. Кінець від КТП-192 с. Скотарське», чим порушив:
пункт 5.2. «Методичних вказівок з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі»;
пункт 4.3.1.1. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторных подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
- допустив до виконання робіт працівників ПрАТ «Електро» не перевіривши виконання всіх технічних заходів щодо підготовки робочого місця (особистим оглядом, за записами в оперативному журналі, за оперативною схемою або за повідомленням чергових, оперативно-виробничих працівників та працівників підприємств-споживачів), чим порушив:
пункт 6.5.3. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 6.5.4. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
- не забезпечив під час експлуатації безпечний технічний стан залізобетонної опори, чим порушив:
пункт 1.12. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 3.5.4. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторных подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
пункт 2.1.11., 2.3.7., 2.3.8., 2.3.10. «Інструкції по експлуатації повітряних ліній електропередач напругою 04-6-10 кВ»;

визнати протиправним та скасувати підпункт 4 пункту 10 (особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці) акту № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, від 20 жовтня 2017 року, форми Н-1, затвердженого начальником Управління Держпраці в Закарпатській області Дорошем Б.В. 23.10.2017 року, в наступній редакції:
«4. Генеральний директор ПрАТ «Закарпаттяобленерго» Петров В.В., який:
- не забезпечив належний контроль за виконанням працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» комплексу робіт з технічного обслуговування лінії електропередач «ПЛ 0,4 кВ Л-1 Н. Кінець - Л-2 В. Кінець від КТП-192 с. Скотарське», чим порушив:
пункт 1.14. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 1.20. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 5.1. «Методичних вказівок з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі»;
пункт 2.1.3. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторних подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
- не здійснював належний контроль за працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» по виявленню та реєстрації дефектів під час огляду «ПЛ-0,4 кВ Л-1 Н. Кінець – Л-2 В. Кінець від КТП-192 с. Скотарське», чим порушив:
пункт 5.2. «Методичних вказівок з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі»;
пункт 4.3.1.1. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторных подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
- допустив до виконання робіт працівників ПрАТ «Електро» не перевіривши виконання всіх технічних заходів щодо підготовки робочого місця (особистим оглядом, за записами в оперативному журналі, за оперативною схемою або за повідомленням чергових, оперативно-виробничих працівників та працівників підприємств-споживачів), чим порушив:
пункт 6.5.3. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 6.5.4. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
- не забезпечив під час експлуатації безпечний технічний стан залізобетонної опори, чим порушив:
пункт 1.12. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 3.5.4. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторных подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
пункт 2.1.11., 2.3.7., 2.3.8., 2.3.10. «Інструкції по експлуатації повітряних ліній електропередач напругою 04-6-10 кВ».
судові витрати позивачі просили покласти на відповідача.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04.11.2019 змінений позов задоволено:

визнано неправомірними дії комісії із спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 14 вересня 2017 року о 17 год. 00 хв. із електромонтером-лінійником ПрАТ «Електро» ОСОБА_2 , щодо внесення пункту 4 до розділу 6 (висновок комісії) акту форми Н-5 від 20 жовтня 2017 року, затвердженого начальником Управління Держпраці в Закарпатській області Дорошем Б.В. 23.10.2017 року, та внесення підпункту 4 до пункту 10 (особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці) акту № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, від 20 жовтня 2017 року, форми Н-1, затвердженого начальником Управління Держпраці в Закарпатській області Дорошем Б.В. 23.10.2017 року;

визнано протиправним та скасовано пункт 4 розділу 6 (висновки комісії) акту спеціального розслідування нещасного випадку, із смертельним наслідком, що стався 14 вересня 2017 року о 17 год. 00 хв. від 20 жовтня 2017 року форми Н-5, затвердженого начальником Управління Держпраці в Закарпатській області Дорошем Б.В. 23.10.2017 року в наступній редакції:
«4. Генеральний директор ПрАТ «Закарпаттяобленерго» Петров В.В., який:
- не забезпечив належний контроль за виконанням працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» комплексу робіт з технічного обслуговування лінії електропередач ПЛ 0,4 кВ Л-1 Н. Кінець - Л-2 В. Кінець від КТП-192 с. Скотарське, чим порушив:
пункт 1.14. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 1.20. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 5.1. «Методичних вказівок з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі»;
пункт 2.1.3. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторних подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
- не здійснював належний контроль за працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» по виявленню та реєстрації дефектів під час огляду «ПЛ-0,4 кВ Л-1 Н. Кінець – Л-2 В. Кінець від КТП-192 с. Скотарське», чим порушив:
пункт 5.2. «Методичних вказівок з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі»;
пункт 4.3.1.1. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторных подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
- допустив до виконання робіт працівників ПрАТ «Електро» не перевіривши виконання всіх технічних заходів щодо підготовки робочого місця (особистим оглядом, за записами в оперативному журналі, за оперативною схемою або за повідомленням чергових, оперативно-виробничих працівників та працівників підприємств-споживачів), чим порушив:
пункт 6.5.3. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 6.5.4. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
- не забезпечив під час експлуатації безпечний технічний стан залізобетонної опори, чим порушив:
пункт 1.12. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 3.5.4. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторных подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
пункт 2.1.11., 2.3.7., 2.3.8., 2.3.10. «Інструкції по експлуатації повітряних ліній електропередач напругою 04-6-10 кВ»;

визнано протиправним та скасовано підпункт 4 пункту 10 (особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці) акту № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, від 20 жовтня 2017 року, форми Н-1, затвердженого начальником Управління Держпраці в Закарпатській області Дорошем Б.В. 23.10.2017 року, в наступній редакції:
«4. Генеральний директор ПрАТ «Закарпаттяобленерго» Петров В.В., який:
- не забезпечив належний контроль за виконанням працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» комплексу робіт з технічного обслуговування лінії електропередач «ПЛ 0,4 кВ Л-1 Н. Кінець - Л-2 В. Кінець від КТП-192 с. Скотарське», чим порушив:
пункт 1.14. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 1.20. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 5.1. «Методичних вказівок з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі»;
пункт 2.1.3. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторних подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
- не здійснював належний контроль за працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» по виявленню та реєстрації дефектів під час огляду «ПЛ-0,4 кВ Л-1 Н. Кінець – Л-2 В. Кінець від КТП-192 с. Скотарське», чим порушив:
пункт 5.2. «Методичних вказівок з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі»;
пункт 4.3.1.1. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторных подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
- допустив до виконання робіт працівників ПрАТ «Електро» не перевіривши виконання всіх технічних заходів щодо підготовки робочого місця (особистим оглядом, за записами в оперативному журналі, за оперативною схемою або за повідомленням чергових, оперативно-виробничих працівників та працівників підприємств-споживачів), чим порушив:
пункт 6.5.3. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 6.5.4. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
- не забезпечив під час експлуатації безпечний технічний стан залізобетонної опори, чим порушив:
пункт 1.12. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
пункт 3.5.4. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторных подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
пункт 2.1.11., 2.3.7., 2.3.8., 2.3.10. «Інструкції по експлуатації повітряних ліній електропередач напругою 04-6-10 кВ».
Стягнуто з Управління Держпраці у Закарпатській області на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» сплачений судовий збір в розмірі 3524,00 грн.
Стягнуто з Управління Держпраці у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1409,60 грн.
Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21.12.2019 стягнуто з Управління Держпраці у Закарпатській області на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн, користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості та доведеності стосовно того, що:
відповідальність за порушення вимог із охорони праці покладається на ПрАТ «Електро» як на підрядника, який виконував відповідні роботи;
дирекція ПрАТ «Закарпаттяобленерго» є колегіальним органом, а до повноважень генерального директора підприємства не входить обов`язок забезпечення контролю за виконанням працівниками підприємства комплексу робіт із обслуговування повітряних ліній електропередачі, здійснювати контроль за працівниками товариства по виявленню та реєстрації дефектів, забезпечувати під час експлуатації безпечний технічний стан залізобетонних опор;
для отримання результатів експертного дослідження технічного стану залізобетонної опори комісія із спеціального розслідування зобов`язана була створити експертну комісію або звернутися до визначеного законодавством суб`єкта для здійснення експертизи, а отриманий нею технічний звіт був виконаний на підставі договору ПрАТ «Електро» з ДП «Закарпатський експертно-технічний центр Держпраці», тоді як ПрАТ «Електро» не мало правових підстав для здійснення правочинів щодо майна ПрАТ «Закарпаттяобленерго».
З тим, що комісія із спеціального розслідування була утворена з дотриманням вимог п. 38 Порядку проведення розслідування, суд першої інстанції погодився.

Відповідач Управління Держпраці у Закарпатській області оскаржив рішення суду як незаконне та необґрунтоване. Доводи скарги зводяться до таких.
Суд неповно з`ясував обставини справи та дав неправильну оцінку наявним доказам і матеріалам, на підставі яких комісія із спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком зробила свої висновки.
Здійснюючи спеціальне розслідування нещасного випадку, що потяг смерть потерпілого, Управління Держпраці діяло відповідно до закону, у межах покладених на нього законом та Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженим Постановою КМ України від 11.02.2015 № 96, завдань і повноважень та встановленим порядком створило комісію для цього розслідування. Зокрема, член комісії ОСОБА_5 правомірно брала участь в її роботі як працівник виконавчого органу місцевого самоврядування, що здійснює делеговані повноваження органів виконавчої влади в м. Ужгороді з питань саме охорони праці.
Виконуючи свій обов`язок провести розслідування нещасного випадку, що потяг смерть потерпілого, встановити відповідні обставини та причини, що спричинили нещасний випадок, комісія відповідно до положень Закону України «Про охорону праці», вищевказаного положення, ратифікованої Україною Конвенції Міжнародної організації праці № 81 від 1947 року, інших норм законодавства, вправі була вчиняти необхідні для розслідування дії, вимагати та отримувати будь-які документи та інформацію, потрібні для розслідування.
Комісія належним чином встановила обставини нещасного випадку, що стався з працівником ПрАТ «Електро» ОСОБА_2 , тому дійшла обґрунтованих висновків щодо його причин та щодо осіб, які в межах своїх повноважень несуть відповідальність за порушення законодавства у сфері безпеки виробництва та охорони праці, в тому числі, і щодо генерального директора ПрАТ «Закарпаттяобленерго» ОСОБА_1 . Серед іншого комісією було зафіксовано, що належна ПрАТ «Закарпаттяобленерго» опора № 13 не була заглиблена в землю на передбачену технологічно глибину, технічний стан опори, яка впала і спричинила смертельне травмування працівника, не перевірявся в порядку, передбаченому нормативними документами, опора належним чином не оглядалася, працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не робилися відповідні службові відмітки щодо істотних недоліків опори, порушення щодо технічного стану опори, відсутності на ній належного маркування не вносилися до «Журналу дефектів ПЛ-0,38 кВ», що свідчить про фіктивне виконання робіт по технічному обслуговуванню ПЛ. Невиконання відповідних робіт призвело до втрати опорю № 13 експлуатаційних характеристик згідно вимог чинних нормативних документів. Отже, ПрАТ «Закарпаттяобленерго» і його генеральний директор не забезпечили належного контролю за технічним станом опори № 13, яка впала, коли на неї з порушенням вимог щодо організації та охорони праці виліз потерпілий ОСОБА_2 .
Встановленою комісією причиною нещасного випадку із смертельним наслідком є незадовільний технічний стан залізобетонної опори, що є наслідком проведення неякісного технічного обслуговування працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго». Поза тим, що відповідні роботи виконувалися ПрАТ «Електро», замовник підрядних робіт ПрАТ «Закарпаттяобленерго» за умовами укладеного договору підряду вправі був здійснювати технічний нагляд і контроль за виконанням підрядником робіт.
ПрАТ «Закарпаттяобленерго» під час розслідування нещасного випадку діяло недобросовісно, оскільки всупереч вимогам законодавства не надало відповідачу на його вимоги документи і матеріали щодо службових осіб підприємства, до компетенції яких входили питання експлуатації зазначеної опори, контролю її технічного стану, охорони праці тощо, та щодо їхніх посадових обов`язків. Тим часом, саме генеральний директор ПрАТ «Закарпаттяобленерго» ОСОБА_1 є роботодавцем щодо тих працівників, які повинні були виконувати ці функції і щодо яких він не надав документів. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення вимог щодо організації охорони праці (ст. 13 Закону України «Про охорону праці», інші акти законодавства). Працівники ПрАТ «Закарпаттяобленерго» відмовилися надавати комісії будь-які пояснення в письмовій формі, а також підписувати будь-які протоколи опитування.
Розслідування нещасного випадку, що мав місце, належить до компетенції саме комісії із спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, утвореної відповідачем згідно зі встановленими законодавством правилами, суд не вправі перебирати на себе повноваження державного органу.
Ані ПрАТ «Закарпаттяобленерго», ані його генеральний директор Петров В.В. не вправі оскаржувати висновки спеціальної комісії, позаяк не належать до вичерпного переліку управнених на це осіб, визначеного п. 54 Порядку проведення розслідування. Крім того, за наявності для того підстав та за зверненням належної особи, яка має на це право, могло йтися про призначення повторного або додаткового спеціального розслідування нещасного випадку і лише рішення комісії в іншому складі за результатом такого повторного (додаткового) розслідування могло б бути оскаржене до суду.
Наостанок, дана справа підлягала розгляду в порядку адміністративного судочинства як спір щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб (ст. 19 ч. 1 п. 9 КАС України). Рішення комісії із спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком є обов`язковим, зокрема, для Фонду соціального страхування, який на підставі актів Н-5 і Н-1 зобов`язаний здійснювати страхові виплати, а також для роботодавців, які повинні виконати зазначені в цих актах приписи.
Відповідач просить скасувати рішення суду та відмовити в позові.

У відзиві на апеляцію ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та генеральний директор ПрАТ «Закарпаттяобленерго» Петров В.В. вказують на її необґрунтованість, просять залишити скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін. Посилаються загалом на ті самі обставини, якими мотивувався змінений позов.
Крім того, зазначають, що представник ПрАТ «Закарпаттяобленерго» як підприємства, на території якого стався нещасний випадок із працівником (без прямої вказівки якого саме підприємства) під час виконання робіт за договором із цим підприємством повинен був бути включений до складу комісії зі спеціального розслідування.
Доводи про те, що ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не сприяло комісії в розслідуванні нещасного випадку, необґрунтовані. Водночас вказує, що п. 42 Порядку проведення розслідування, на підставі якого запитувалися документи комісією, не наділяє її правом витребувати документи від голови правління товариства, яке не є роботодавцем особи, обставини нещасного випадку з якою є предметом розслідування. Тож підстав надавати запитувані документи не було, на що комісії було надано письмову відповідь.
Суд не підміняв своїм рішенням повноваження відповідача, а вирішив спір про захист цивільного права та інтересу. Позивачі вправі були звернутися із цим позовом, оскільки на прохання врахувати їх зауваження щодо результату спеціального розслідування вони отримали відмову. Так само було відмовлено в повторному розслідуванні з включенням до складу комісії представника ПрАТ «Закарпаттяобленерго» і роботодавцю потерпілого ПрАТ «Електро», яке беззаперечно вправі було ставити це питання.
Порушення прав позивачів підтверджується й тим, що в рамках кримінального провадження № 12017070090000312 за ознаками злочину, передбаченого ст. 272 ч. 2 КК України, слідчим суддею був дозволений тимчасовий доступ до речей та документів електромонтера Воловецького РЕМ ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та генерального директора ПрАТ «Закарпаттяобленерго» Петрова В.В. Неправомірне внесення відомостей про генерального директора ПрАТ «Закарпаттяобленерго» до актів форми Н-5 і Н-1 від 20.10.2017 стало підставою для відкриття вказаного кримінального провадження.
Тому захист прав позивачів судовим порядком залишився єдино можливим. Позивачі обрали спосіб захисту, який у спірних відносинах вважають ефективним. Понад те, право на судовий захист гарантується кожному Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, які мають вищу юридичну силу порівняно з іншими актами законодавства.
Справа щодо захисту цивільного права та законного цивільного інтересу підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, комісія із спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком не здійснює владні управлінські функції та не є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України. Тому спір, що розглядається, не є публічно-правовим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників: відповідача Управління Держпраці у Закарпатській області Гончарук В.В., яка апеляцію підтримала, позивача ПрАТ «Закарпаттяобленерго» адвокатів Янковської Д.В. і Пеняк І.В., яка також є представником позивача ОСОБА_1 , які скаргу не визнали, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, оцінивши докази в сукупності, апеляційний суд приходить до такого.

За приписами ст. 3 ч.ч. 1, 3, ст. 4 ч. 1, ст. 5 ч.ч. 1, 2, ст.ст. 12, 13, 19, ст.ст. 43, 44, 49, 76-82 ЦПК України:
кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів;
цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист і зобов`язані не зловживати процесуальними правами;
кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, і зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві;
доказування не може ґрунтуватися на припущеннях;
здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором;
у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимоги позову можуть бути задоволені за умов, коли вони ґрунтуються на підставах належно пред`явленого позову, відповідають вимогам закону, договору та є доведеними у належний процесуальний спосіб (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

У справі встановлені такі факти, обставини та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами законодавства про охорону праці, про розслідування нещасних випадків на виробництві та пов`язаного законодавства в редакції, чинній на час їх виникнення.

09.02.2017 ПрАТ «Закарпаттяобленерго» (замовник) і ПрАТ «Електро» (підрядник) уклали договір № 6/1 на виконання підрядних робіт (а.с. 119-123 т. 1). Відповідно до договору:
замовник доручає, а підрядник зобов`язується … на власний ризик, власними і залученими силами та засобами виконати …, здати … роботи …, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити роботи по будівництву та реконструкції, зокрема, повітряної лінії електропередачі «ПЛ 0,4 кВ від КТМП-1Н в с. Скотарське (ПЛ 0,4 кВ «Л-1 Н. Кінець – Л-2 В. Кінець від КТП-192» в с. Скотарське Воловецького району Закарпатської області) (п. 1.1.);
підрядник зобов`язаний:
виконати роботи якісно у відповідності до затверджених замовником строків;
дотримуватись санітарних норм, протипожежних вимог, правил технічної безпеки та охорони праці при виконанні робіт …; несе відповідальність за дотримання санітарних норм, протипожежних вимог, правил технічної безпеки та охорони праці в процесі підготовки та ведення робіт на об`єкті …;
організовувати роботу на об`єктах згідно діючих нормативних документів (п.п. 5.2.1., 5.2.5., 5.2.8., 8.10.);
замовник має право:
здійснювати в будь-який час … технічний нагляд і контроль за ходом, якістю … виконання робіт (п. 5.3.1.);
замовник зобов`язаний:
забезпечити підряднику допуск до місць виконання робіт … (п. 5.4.1.).

14.09.2017 під час виконання працівниками ПрАТ «Електро» робіт із реконструкції повітряної лінії електропередачі «ПЛ 0,4 кВ від КТМП-1Н в с. Скотарське («ПЛ-0,4 кВ Л-1 Н. Кінець – Л-2 В. Кінець від КТП-192» в с. Скотарське Воловецького району Закарпатської області) стався нещасний випадок із смертельним наслідком для електромонтера-лінійника ПрАТ «Електро» ОСОБА_2 .

Наказом від 18.09.2017 № 178 начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Б. Дороша було призначено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком у складі:
голова комісії – ОСОБА_3 , начальник відділу нагляду в будівництві, енергетиці, машинобудуванні, котлонагляді та на виробництвах і об`єктах підвищеної небезпеки Управління Держпраці у Закарпатській області;
члени комісії – ОСОБА_4 , завідувач сектору виробничого травматизму Свалявського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Закарпатській області; ОСОБА_5 , головний спеціаліст-експерт з умов праці відділу праці та зайнятості Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради; ОСОБА_6 , інспектор з кадрів ПрАТ «Електро»; ОСОБА_7 , уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці ПрАТ «Електро»; ОСОБА_8 , технічний інспектор праці Закарпатської обласної ради професійних спілок (а.с. 63-64 т. 1).

За результатом спеціального розслідування були 20.10.2017 складені Акт спеціального розслідування нещасного випадку, із смертельним наслідком, що стався 14 вересня 2017 року о 17 год. 00 хв. (акт форми Н-5) (а.с. 61-79 т. 1) та Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (акт форми Н-1) (а.с. 80-86 т. 1), які 23.10.2017 були затверджені начальником Управління Держпраці Б. Дорошем.

Актами форми Н-5 і форми Н-1 встановлено, що нещасний випадок з електромонтером-лінійником ПрАТ «Електро» ОСОБА_2 стався під час виконання демонтажу проводів на «ПЛ-0,4 кВ Л-1 Н. Кінець. Л-2 В. Кінець від КТП-192 с. Скотарське» за таких обставин:
бригада працівників ПрАТ «Електро» з шести осіб, у числі яких був ОСОБА_2 , здійснювала обрізку проводів знеструмленої лінії електропередачі, яка не експлуатувалася, секатором, без підняття на залізобетонні опори, але через наявність сталевої жили в проводах від опори № 12 до опори № 13 секатором провід не вдалося відрізати;
це слід було зробити із застосуванням спеціальної техніки, закріпивши опору і лише після цього піднявшись на неї, тому виконроб ОСОБА_9 розпорядився припинити роботу і бригада почала збиратися;
однак, ОСОБА_11 взявши монтажний костюм і «кігті» самовільно поліз на опору № 13, відрізав проводи, але опора впала і придавила ОСОБА_2 , який знаходився на верхньому кінці опори.

Від отриманих травм ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

В акті форми Н-5 визначені причини настання нещасного випадку:

1)технічна:
незадовільний технічний стан залізобетонної опори, порушені вимоги «Інструкції по експлуатації повітряних ліній електропередач напругою 04-6-10 кВ», затвердженої заст. генерального директора – технічним директором ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго» 05.02.2010:
п. 2.1.11. – заглиблення опор повинні для ПЛ-0,4 кВ бути не менше 1,6 м, контроль заглиблення проводиться за міткою «трикутник»;
п. 2.3.7. – на боковій частині опори повинен бути чітко нанесений паспорт заводу-виготовлювача з маркою виробу, датою виготовлення, товарним знаком заводу, штампом ВТК;
п. 2.3.8. – для визначення глибини закопування слід користуватися мітками на з/б стійках; на всіх залізобетонних стійках на відстані 3 м від кінця, який заглиблюється в ґрунт, повинна бути мітка – рівносторонній трикутник;
непридатними для подальшої експлуатації є залізобетонні опори …, на які заборонений підйом і які підлягають терміновій заміні;

2)організаційні:

порушення технологічного процесу:

порушені вимоги Правил безпечної експлуатації електроустановок, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 06.10.1997 № 257: 
п. 6.1.8. – щодо відповідальності керівника робіт за організацію та безпечне виконання роботи, дотримання вимог цих Правил;
п. 6.5.3. – допускач перед допуском повинен переконатися у виконанні всіх технічних заходів щодо підготовки робочого місця (особистим оглядом, за записами в оперативному журналі, за оперативною схемою або за повідомленням чергових, оперативно-виробничих працівників та працівників підприємств-споживачів);
п. 6.5.4. – щодо обов`язку керівника робіт з`ясувати перед допуском у допускача повноту виконання заходів щодо підготовки робочого місця та перевірити разом із допускачем особистим оглядом підготовку робочого місця;
п. 5.2.1. – щодо проведення робіт в діючих електроустановках за нарядом, розпорядженням та в порядку поточної експлуатації;

порушені вимоги Інструкції з охорони праці № 1 для електролінійників на будівництві ліній електропередач, затвердженої наказом ЗУ ПрАТ «Електро» 10.08.2016:
п. 2.2. розділу ІІ – щодо виконання роботи за отриманим від бригадира, виконроба, майстра завданням та невиконання роботи, яка не доручена цими особами;
п. 3.167. розділу ІІІ – щодо відповідальності виконавця робіт за правильність підготовки робочого місця, дотримання членами бригади заходів безпеки, вказаних у наряді-допуску;

порушення вимог безпеки під час експлуатації залізобетонної опори:

порушені вимоги Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Мінпаливенерго України від 25.07.2006 № 258 (в редакції наказу Міненерго України від 13.02.2012 № 91):
п. 1.12. розділу VІІ – щодо обов`язку споживача утримувати ПЛ у справному стані, з наявністю постійних знаків безпеки, установлених на опорах, із захистом опор від пошкодження у місцях, де можливі потоки води, льодоходи тощо;
п. 1.14. розділу VІІ – щодо контролю технічного стану ПЛ, їх елементів і траси під час технічного обслуговування шляхом періодичного проведення оглядів, профілактичних перевірок та усунення виявлених пошкоджень і несправностей;
п. 1.20. розділу VІІ – щодо проведення профілактичних перевірок і вимірювань на ПЛ і струмопроводах у визначеному нормативно порядку, в тому числі, щодо контролю заглиблення в ґрунті залізобетонних опор на відповідність проектним рішенням (20% проміжних опор, всі складні опори);

порушені вимоги Методичних вказівок з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі, наказом Мінпаливенерго України від 03.02.2005 № 60:
п. 5.1. – щодо визначення технічного стану об`єкта за сукупністю наявних дефектів його елементів, зареєстрованих у процесі технічного обслуговування, при цьому, дефекти, що створюють загрозу безпеці населення або обслуговуючого персоналу, повинні усуватися негайно;
п. 5.2. – щодо реєстрації дефектів у листку огляду (перевірки), що заповнюються під час перевірки стану залізобетонних опор, та занесення цих даних до журналів дефектів; керівники та спеціалісти енергопостачальної компанії повинні систематично контролювати дотримання встановленої періодичності обходів і перевірок об`єктів, …, правильність заповнення листка огляду (перевірки) і журналу дефектів і виконання прийнятих рішень щодо усунення дефектів; перевірка проведення обходів повинна здійснюватися відповідно до вимог ГКД 34.20.503-97;

порушені вимоги ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторних подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ», затвердженого заст. Міністра енергетики і електрифікації УРСР 22.02.1989:
п. 2.1.3. – щодо відновлення нумерації та попереджувальних знаків, підтрамбовки ґрунту біля основи опор – у міру необхідності, перевлаштування закріплення енергоопор у ґрунті – виконується при недостатньому заглибленні чи просіданні ґрунту біля основи опор;
п. 3.5.4. – щодо основних вимог, які повинні дотримуватися будівельними і ремонтними організаціями при спорудженні та експлуатаційному обслуговуванні електричних мереж 0,4-20 кВ, а саме: на кожній залізобетонній опорі (стійці) на боковій поверхні має бути чітко нанесене маркування (марка виробу, дата виготовлення, товарний знак підприємства, штамп ВТК); … на відстані 3 м від заглиблюваного в ґрунт кінця виробу має бути мітка – рівносторонній трикутник; заглиблення опор залежно від категорії ґрунту … має (контроль – за міткою трикутник) відповідати проекту;
п. 4.3.1.1. – щодо реєстрації дефектів в листку огляду (перевірки) на кожен об`єкт при перевірці стану залізобетонних опор.

Згідно з висновком в акті форми Н-5 комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком (розділ 6 акту) особами, які допустили порушення вимог нормативних актів з охорони праці, що призвело до нещасного випадку, є:
електромонтер-лінійник ЗУ ПрАТ «Електро» ОСОБА_2 , який самовільно піднявся на залізобетонну опору № 13 для демонтажу проводів, чим порушив п. 2.2. розділу ІІ Інструкції з охорони праці № 1 для електролінійників на будівництві ліній електропередач (п. 1 висновку);
виконроб ЗУ ПрАТ «Електро» Рацин С.М., який не забезпечив належний контроль за безпечним виконанням робіт по демонтажу проводів без підняття на опори електромонтером-лінійником ЗУ ПрАТ «Електро» Крюковим Є.В., перед допуском працівників до виконання робіт не перевірив підготовку робочого місця особистим оглядом, чим порушив п. 6.1.8. і п. 6.5.4. Правил безпечної експлуатації електроустановок, п. 3.167. розділу ІІІ Інструкції з охорони праці № 1 для електролінійників на будівництві ліній електропередач (п. 2 висновку);
директор ЗУ ПрАТ «Електро» Костак М.І., який не забезпечив належний контроль за працівниками ЗУ ПрАТ «Електро» щодо оформлення наряду-допуску для виконання робіт в існуючих електроустановках, передбаченого Правилами безпечної експлуатації електроустановок, у зв`язку з чим не розроблено та не дотримано заходи безпеки під час виконання робіт, чим порушив п. 5.2.1. Правил безпечної експлуатації електроустановок (п. 3 висновку);
генеральний директор ПрАТ «Закарпаттяобленерго» Петров В.В., який:
- не забезпечив належний контроль за виконанням працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» комплексу робіт з технічного обслуговування лінії електропередач «ПЛ-0,4 кВ Л-1 Н. Кінець. Л-2 В. Кінець від КТП-192 с. Скотарське», чим порушив:
п. 1.14. і п. 1.20. «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
п. 5.1. «Методичних вказівок з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі»;
п. 2.1.3. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторних подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
- не здійснював належний контроль за працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго» по виявленню та реєстрації дефектів під час огляду «ПЛ-0,4 кВ Л-1 Н. Кінець. Л-2 В. Кінець від КТП-192 с. Скотарське», чим порушив:
п. 5.2. «Методичних вказівок з обліку та аналізу в енергосистемах технічного стану розподільних мереж напругою 0,38-20 кВ з повітряними лініями електропередачі»;
п. 4.3.1.1. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторных подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
- допустив до виконання робіт працівників ПрАТ «Електро» не перевіривши виконання всіх технічних заходів щодо підготовки робочого місця (особистим оглядом, за записами в оперативному журналі, за оперативною схемою або за повідомленням чергових, оперативно-виробничих працівників та працівників підприємств-споживачів), чим порушив:
п. 6.5.3. і п. 6.5.4. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
- не забезпечив під час експлуатації безпечний технічний стан залізобетонної опори, чим порушив:
п. 1.12. розділу VІІ «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів»;
п. 3.5.4. ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторных подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ»;
п. 2.1.11., п. 2.3.7., п. 2.3.8. і п. 2.3.10. «Інструкції по експлуатації повітряних ліній електропередач напругою 04-6-10 кВ» (п. 4 висновку).

До акту форми Н-5 додана окрема думка членів спеціальної комісії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про те, що вони не згідні з пунктами 3 і 4 висновку комісії, вважають невинними «директора Закарпатського управління ПрАТ «Електро» ОСОБА_10 , який допустив порушення вимог нормативних актів з охорони праці, що призвело до нещасного випадку» і «Генеральний директора ПрАТ «Закарпаттяобленерго» ОСОБА_1 , який допустив порушення вимог нормативних актів з охорони праці, що призвело до нещасного випадку» (а.с. 79 т. 1)

Такі самі висновки комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком містяться і в акті форми Н-1 (пункт 10 акту): підпункт 1 – щодо електромонтера-лінійника ЗУ ПрАТ «Електро» ОСОБА_2 ; підпункт 2 – щодо виконроба ЗУ ПрАТ «Електро» Рацина С.М.; підпункт 3 – щодо директора ЗУ ПрАТ «Електро» ОСОБА_10 ; підпункт 4 – щодо генерального директора ПрАТ «Закарпаттяобленерго» ОСОБА_1 .

Протоколом огляду місця нещасного випадку, проведеного комісією зі спеціального розслідування 19.09.2017 (а.с. 99-101 т. 1), Актом форми Н-5 зафіксовано серед іншого, що опора № 13 стояла у водовідвідній канаві біля кута огорожі житлового будинку; на опорі ніяких записів окрім номера опори не було; мітка «трикутник» на опорі відсутня; в листі огляду цієї опори від 19.08.2019 недоліки або зауваження щодо стану опори відсутні; після падіння опори по свіжих слідах було видно, що у ґрунт вона була заглиблена на 70-90 см; алюмінієва відтяжка опори відсутня, за усним опитуванням жильців будинку, біля якого знаходилась опора, вона була обрізана близько 2-3 років тому.

В матеріалах спеціального розслідування нещасного випадку наявний Технічний звіт 21.08.15.0990.17 про обстеження будівель (споруд) від 10.10.2017, складений будівельним експертом ДП «Закарпатський експертно-технічний центр Держпраці» Рішко М.М. на підставі договору від 26.09.2017 № 1206/15, укладеного з цим державним підприємством ЗУ ПрАТ «Електро», об`єктом обстеження була залізобетонна опора № 13 в с. Скотарське Воловецького району (а.с. 114-118 т. 1). Технічним звітом зафіксовано, зокрема, таке:
згідно проведених замірів залізобетонна опора № 13 має довжину 9 м; нижня частина опори розміри основи – 150 мм та 160 мм, бічні сторони – 155 мм; верхня частина опори розміри основи – 150 мм та 160 мм, бічні сторони – 110 мм;
згідно типового альбому опор ПЛ-0,4 кВ, серія 3.407.1-143, що діє з 1976 року, стояки маркуються «СНВ-1,5-9,5» і «СНВ-2,0-9,5» та мають довжину 9,5 м; нижня частина опори розміри основи – 150 мм та 165 мм, бічні сторони – 240 мм; верхня частина опори розміри основи – 150 мм та 165 мм, бічні сторони – 165 мм;
маркування на опорі відсутнє, визначити марку, тип і рік випуску опори не видається можливим;
глибину залягання стовпа визначити не можна, відсутня умовна позначка «трикутник» на стовпі, відстань від якої до низу стовпа відповідно до нормативного документу повинна складати 3 м;
візуально визначається на двох паралельних сторонах опори на відстані 93 см і 96 см від низу стовпа мохова рослинність, що є характерним для відкритої поверхні, з чого можна припустити, що глибина залягання стовпа складала близько 93 см, тоді як згідно типового альбому опор ПЛ-0,4 кВ, серія 3.407.1-143 вона повинна складати 1,8 м;
на місці встановлення опори залишилася яма, яка знаходиться у водовідвідній канаві, визначити глибину ями неможливо, оскільки її занесло (замулило) глиною після останнього дощу;
глибина залягання не відповідає проектній відмітці;
розміри (довжина та січення) опори не відповідають вимогам типового альбому опор ПЛ-0,4 кВ, серія 3.407.1-143;
видно скол бетонної поверхні на одному з кутів нижньої частини стовпа, що призвело до оголення арматури (пошкоджено захисний шар бетону) довжиною 13 см, інших дефектів (тріщин, вибоїн, перелому) не виявлено;
за висновком технічного обстеження залізобетонна опора № 13 не відповідає вимогам нормативних документів по геометричним параметрам та маркуванню.

Додані до Технічного звіту матеріали фотофіксації (а.с. 116-118 т. 1) оглянуті в оригіналі під час апеляційного розгляду справи.

За даними Паспорта лінії електропередач напругою 0,4 кВ «ПЛ-0,4 кВ Л-1 Н. Кінець, Л-2 В. Кінець від КТП-192 с. Скотарське» проміжних залізобетонних опор було сім, з яких шість – типу «СНВ-1-1» і одна – типу «СВ-9,5», анкерних опор було дві, з яких одна – типу «СНВ-1-1» і одна – типу «СВ-9,5», залізобетонна опора № 13 знаходиться в населеній місцевості (а.с. 178-185 т. 1, а.с. 172-179 т. 3).

В листі огляду опор лінії електропередач ПЛ-0,4 кВ Л-1 Н. Кінець, Л-2 В. Кінець від КТП-192 с. Скотарське від 19.08.2016 відсутні відмітки щодо незадовільного технічного стану чи недоліків опори № 13 (а.с. 186 т. 1), наявний в матеріалах спеціального розслідування примірник указаного документа був оглянутий апеляційним судом і його копія (з урахуванням наявної в справі копії документа неналежної якості) була 14.07.2021 приєднана до справи.

Беручи до уваги наявні дані про місце розташування опори № 13 у водовідвідній канаві, що тягне розмивання і просідання ґрунту в основі опори, про глибину її заглиблення в ґрунт, невнесення даних про недоліки щодо опори до листів огляду, журналу дефектів, про відсутність необхідного маркування на опорі, в актах форми Н-5 і форми Н-1 констатується, що невиконання відповідних робіт під час технічного обслуговування призвело до втрати опорою № 13 експлуатаційних характеристик згідно вимог чинних нормативних документів, такі обставини свідчать про фіктивне виконання робіт по технічному обслуговуванню повітряної лінії електропередач.

Статутом ПрАТ «Закарпаттяобленерго», затвердженим Загальними зборами акціонерів Товариства 28.04.2017 (протокол № 27) (а.с. 30-36 т. 1) передбачено, що виконавчим органом товариства, який здійснює управління поточною діяльністю Товариства, є дирекція (колегіальний орган) (п. 11.1.). Рішення з питань управління поточною діяльністю Товариства, крім визначених п.п. 11.9. і 11.15. Статуту, є прийнятими дирекцією за умови наявності одного підпису генерального директора на відповідному документі (п. 11.16. Статуту). Генеральний директор має право без довіреності діяти від імені Товариства, відповідно до рішень дирекції, в тому числі, представляти інтереси Товариства, вчиняти правочини від імені Товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками Товариства (п. 11.19. Статуту). Відповідні правила щодо порядку роботи дирекції містить і Положення про дирекцію ПрАТ «Закарпаттяобленерго», затверджене Загальними зборами акціонерів Товариства 28.04.2017 (протокол № 27) (п.п. 2.1., 4.1. та ін.) (а.с. 37-40 т.1).

За умовами трудового контракту, укладеного 22.05.2017 ПрАТ «Закарпаттяобленерго» з генеральним директором Петровим В.В. (а.с. 41-45 т. 1):
останній очолює дирекцію Товариства і зобов`язується здійснювати керівництво її діяльністю (п. 1.1., 1.4.);
у своїй діяльності керівник керується, зокрема, чинним законодавством України, Статутом Товариства (п. 1.5.);
керівник зобов`язаний: діяти в інтересах Товариства добросовісно, сумлінно та не перевищувати своїх повноважень; керуватися у своїй діяльності чинним законодавством України (п.п. 2.2.2., 2.2.3.);
повноваження керівника визначені законодавством України, до них належать, зокрема: здійснювати керівництво дирекцією Товариства щодо організації виробничо-господарської, соціальної та іншої діяльності Товариства в межах повноважень, визначених законодавством України, Статутом та іншими внутрішніми документами Товариства, серед іншого – здійснювати заходи щодо забезпечення створення нормальних, безпечних і сприятливих умов для роботи в Товаристві; призначати на посади (наймати) та звільняти працівників Товариства, затверджувати посадові інструкції; здійснювати інші повноваження, які необхідні для забезпечення нормальної роботи Товариства, згідно з законодавством України (п.п. 2.5.1., 2.5.1.4., 2.5.1.14., 2.5.2.);
керівник несе персональну відповідальність за організацію роботи дирекції Товариства з виконання покладених на неї завдань (п. 4.1.);
керівник разом із членами дирекції у разі невиконання або неналежного виконання ними своїх обов`язків несуть матеріальну, дисциплінарну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України (п.п. 4.2., 4.5.).

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів, інших правочинів, завдання шкоди, інших юридичних фактів (ст. 11 ч. 1, ч. 2 п.п. 1, 3, 4 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 5, 6, ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, 15, 16, ст. 20 ч. 1 ЦК України, особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними правами не допускається.

Учасники цивільних відносин є юридично рівними, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою – п`ятою ст. 13 ЦК України, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст.ст. 1, 2, ст. 13 ч. 6 ЦК України).

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства; якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору; Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, протоколи до неї та практика Європейського суду з прав людини застосовуються при розгляді справ як джерело права (ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 10 ч.ч. 2, 4 ЦПК України).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, передбачає, що:
право кожного на життя охороняється законом (ст. 2);
кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (ст. 1);
кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст. 13).

Конституцією України встановлено, що:
людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; держава відповідає перед людиною за свою діяльність (ст. 3);
в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8);
власність зобов`язує; власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству; використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства (ст.ст. 13, 41);
кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці (ст. 43);
права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ст. 55).

Із цими нормами Конституції України кореспондуються положення, зокрема, ст.ст. 282, 293, 316, 317, 319 ЦК України, відповідно до яких фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров`ю, має право на належні, безпечні і здорові умови праці; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства; власність зобов`язує; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Суб`єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству; держава здійснює контроль і нагляд за господарською діяльністю суб`єктів господарювання, зокрема, у сфері виробництва і праці - за безпекою виробництва і праці, додержанням законодавства про працю; за пожежною, екологічною, санітарно-гігієнічною безпекою; за дотриманням норм і правил, якими встановлено обов`язкові вимоги щодо умов здійснення господарської діяльності (ст. 19 ч.ч. 1, 3 ГК України).

Власник, органи управління підприємства зобов`язані забезпечити для всіх працівників підприємства належні і безпечні умови праці; підприємство несе відповідальність в установленому законом порядку за шкоду, завдану здоров`ю та працездатності його працівників (ст. 69 ч. 4 ГК України).

Законом України «Про охорону праці» (Закон № 2694-XII) безпосередньо врегульовані питання охорони праці:
охорона праці – це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності (ст. 1 ч. 1);
державна політика в галузі охорони праці базується на принципі, зокрема, пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці (ст. 2 ч. 2);
умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства (ст. 6 ч. 1);
роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці, з цією метою роботодавець, серед іншого:
забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються;
забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом;
організовує оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування та вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів;
здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці;
роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог (ст. 13 ч. 1, ч. 2 абз. 4, 6, 8, 10, ч. 3).

Положення про Державну службу України з питань праці, затверджене Постановою КМ України від 11.02.2015 № 96, передбачає, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, … який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, … з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю … (п. 1), та з метою виконання покладених на неї завдань і функцій Держпраці:
здійснює контроль за своєчасністю та об`єктивністю розслідування нещасних випадків на виробництві, їх документальним оформленням і веденням обліку, виконанням заходів з усунення причин нещасних випадків (п. 4 пп. 13);
здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення (п. 4 пп. 16);
проводить розслідування та веде облік аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналізує їх причини, готує пропозиції щодо запобігання таким аваріям і випадкам (п. 4 пп. 27);
має право:
залучати спеціалістів центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, вчених, представників організацій роботодавців, профспілок та інших інститутів громадянського суспільства, а також підприємств, установ та організацій (за погодженням з їх керівниками) для розгляду питань, що належать до компетенції Держпраці (п. 6 пп.1);
одержувати від роботодавців і посадових осіб письмові чи усні пояснення, висновки про результати проведення експертних обстежень, лабораторних досліджень умов праці, аудитів, матеріали та інформацію з відповідних питань, звіти про рівень і стан виконання профілактичної роботи, причини порушень законодавства та про вжиття заходів для їх усунення (п. 6 пп. 7);
Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7);
Держпраці під час виконання покладених на неї завдань взаємодіє в установленому порядку з … підприємствами, установами та організаціями (п. 8).

Відповідні повноваження і права територіальних органів Держпраці, в тому числі, право отримувати в установленому законодавством порядку від підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб інформацію, документи та інші матеріали, необхідні для виконання покладених завдань, передбачені Положенням про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженим наказом Мінсоцполітики України від 27.03.2015 № 340 (п. 4 пп. 12, 15, 26, п. 6 пп. 1, 2).

Конвенція Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікована Законом України від 08.09.2004 № 1985-IV, встановлює правила, за якими:
інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема,
наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; 
вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги (ст. 12 п. с) пп. і), іі)).

Європейський суд з прав людини у рішенні «Космата проти України» (Kosmata v. Ukraine) від 15.01.2015 (заяви № 10558/11 і № 28218/11) зазначив:
Суд повторює, що перше речення статті 2 Конвенції вимагає від держав, зокрема, запровадити законодавчі та адміністративні механізми з метою забезпечення ефективного стримування загроз праву на життя у контексті як державної, так і приватної діяльності, під час здійснення якої право на життя може опинитися під загрозою; обов`язок запровадити ефективний законодавчий механізм захисту життя також застосовується у контексті техніки безпеки та охорони праці на виробництві; у випадку смертельно небезпечного тілесного ушкодження або смерті вищезазначений обов`язок вимагає існування ефективної, незалежної судової системи, яка забезпечить застосування законодавчих положень шляхом надання відповідного відшкодування (п. 49);
у справах за статтею 2 Конвенції стосовно нещасних випадків, які стались внаслідок виконання особливо небезпечної роботи, лише цивільно-правовий засіб юридичного захисту може виявитися недостатнім, а компетентні органи влади повинні за власною ініціативою розпочати розслідування, здатне, по-перше, встановити обставини, за яких відбувся нещасний випадок, та будь-які недоліки нормативно-правової бази, а по-друге, встановити посадових осіб або органи влади, що будь-яким чином причетні до зазначених подій на будь-якому етапі їхнього розвитку (п. 51);
найважливішим є те, що яким би не був спосіб розслідування, доступні засоби юридичного захисту в їх сукупності повинні становити юридичні засоби, здатні призвести до встановлення фактів, притягнення до відповідальності винних осіб та забезпечення відповідного відшкодування; будь-який недолік розслідування, який перешкоджатиме його здатності встановити причину смерті або осіб, що несуть за неї відповідальність, може призвести до констатації недотримання вимог; з цього випливає вимога щодо своєчасності розслідування та відсутності його непотрібних затримок (п. 52).

Постановою КМ України від 30.11.2011 № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затверджено Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (Порядок проведення розслідування), який визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах (п. 1). За встановленими Порядком проведення розслідування правилами, зокрема:
спеціальному розслідуванню підлягають нещасні випадки із смертельними наслідками (п. 36);
спеціальне розслідування нещасного випадку проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі – спеціальна комісія), утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або (за певних умов) за місцем настання нещасного випадку;
до складу спеціальної комісії входять (у контексті справи, що розглядається):
посадова особа територіального органу Держпраці (голова комісії);
представник Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (далі – Фонд) за місцезнаходженням підприємства або (за певних умов) за місцем настання нещасного випадку;
представник органу управління підприємства або місцевої держадміністрації у разі, коли зазначений орган відсутній або нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;
представник роботодавця або роботодавець (у виняткових випадках);
представник первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці);
представник профспілкового органу вищого рівня або територіального профоб`єднання за місцем настання нещасного випадку;
потерпілий, члени його сім`ї або уповноважена особа, яка представляє його інтереси, не входять до складу спеціальної комісії, але мають право брати участь у засіданнях спеціальної комісії, висловлювати свої пропозиції, додавати до матеріалів розслідування документи, що стосуються нещасного випадку, викладати особисту думку щодо обставин і причин нещасного випадку та одержувати від голови спеціальної комісії інформацію про хід проведення розслідування;
роботодавець зобов`язаний створити належні умови (надати приміщення, засоби зв`язку, автотранспорт тощо) і сприяти роботі спеціальної комісії з метою своєчасного і об`єктивного спеціального розслідування нещасного випадку (п. 38 ч.ч. 1, 2, 3, 6);
спеціальне розслідування нещасного випадку проводиться протягом 10 робочих днів; у разі потреби зазначений строк може бути продовжений органом, який утворив спеціальну комісію (п. 41);
спеціальна комісія зобов`язана:
1) обстежити місце, де стався нещасний випадок, одержати письмові чи усні пояснення від роботодавця і його представників, посадових осіб, працівників підприємства, потерпілого (якщо це можливо), опитати осіб - свідків нещасного випадку та осіб, причетних до нещасного випадку;
2) визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;
3) визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи для встановлення причини нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам;
4) вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо);
5) з`ясувати обставини і причини настання нещасного випадку;
6) визначити, пов`язаний чи не пов`язаний нещасний випадок з виробництвом;
7) установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам;
8) зустрітися з потерпілим (якщо це можливо) або членами його сім`ї чи уповноваженою особою, яка представляє його інтереси, щодо роз`яснення їх прав у зв`язку з настанням нещасного випадку (п. 42);
за рішенням спеціальної комісії у разі необхідності проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи, у тому числі судово-медичної експертизи, для встановлення причин нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам органом, який утворив спеціальну комісію, утворюється експертна комісія із залученням до її роботи спеціалістів науково-дослідних, проектно-конструкторських, експертних та інших організацій, органів виконавчої влади, а також незалежних експертів;
порядок утворення та роботи експертної комісії визначається відповідно до законодавства;
після ознайомлення з необхідними матеріалами, обстеження місця, де стався нещасний випадок, та проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи експертна комісія складає висновок, в якому стисло викладає обставини, зазначає причини нещасного випадку, допущені порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці, а також заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам (п. 43 ч.ч. 1, 3, 5);
за результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) …, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, зазначені у пунктах 50 і 51 цього Порядку;
акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п`яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування; у разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово; окрема думка додається до акта за формою Н-5 і є його невід`ємною частиною (п. 47 ч.ч. 1, 4);
до матеріалів спеціального розслідування належать документи, вказані в п.п. 50 і 51 цього Порядку, в тому числі, висновок експертної комісії у разі її утворення та висновок експертизи (науково-технічної, медичної тощо), якщо вона проводилася (п. 50 абз. 8), інші документи залежно від обставин і причин настання нещасного випадку (п. 51 абз. 9);
у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім`ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об`єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги цього Порядку;
рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку (п. 54 ч.ч. 1, 2).

Оцінюючи правові позиції сторін у світлі їхніх конкретних доводів у спорі апеляційний суд враховує таке.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відповідність утворення комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком вимогам п. 38 Порядку проведення розслідування, чим дав відповідну оцінку доводам позивачів як щодо неправомірності, на їхню думку, включення до складу комісії головного спеціаліста-експерта з умов праці відділу праці та зайнятості Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Адамовської А.І., так і щодо безпідставного, відповідно до позиції позивачів, невключення до складу комісії представника ПрАТ «Закарпаттяобленерго». Позивачі не оскаржували рішення суду, зокрема, не ставили питання про неправильність рішення в цій частині, не просили змінити мотивувальну частину рішення. Правова позиція відповідача в цій частині збігається з висновком суду першої інстанції, на що вказано в апеляційній скарзі і щодо цього висновку рішення суду не оскаржується.

Поза тим, колегія суддів зауважує, що представник місцевої держадміністрації згадується в абз. 3 ч. 2 п. 38 Порядку проведення розслідування як такий, що може входити до складу комісії, лише в разі, коли відсутній орган управління підприємства або коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Таких обставин не було, тому пов`язування участі певної особи в спеціальній комісії з відповідними обставинами недоречне як таке. Окрім цього, немає нормативних перешкод для включення до складу спеціальної комісії компетентного фахівця з профільних у спеціальному розслідуванні питань, який працює у профільному ж органі, що здійснює делеговані органу місцевого самоврядування повноваження аналогічні тим, що їх здійснюють відповідні територіальні органи в місцевих держадміністраціях, а участь фахівця в спеціальному розслідуванні сприяла його належному проведенню.

Стосовно питання про участь у спеціальній комісії представника ПрАТ «Закарпаттяобленерго» позиція позивачів необґрунтована. У Законі № 2694-XII (ст. 1 ч. 2) і в Порядку проведення розслідування (п. 2 пп. 1) поняття «роботодавець» означає «власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, і фізична особа, яка використовує найману працю» (Закон № 2694-XII), «власник підприємства або уповноважений ним орган» (Порядок проведення розслідування).

Така сама суть поняття «роботодавець» відображена у КЗпП України (ст. 21 ч. 1), в Законі України «Про організації роботодавців, їх об`єднання, права і гарантії їх діяльності» (ст. 1 ч. 1), Законі України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» (ст. 1), Податковому кодексі України (ст. 14 пп. 14.1.222.) та в інших нормативних актах. При цьому, в Законі № 2694-XII і в Порядку проведення розслідування поняття «роботодавець» використовується у нерозривному зв`язку з поняттям «працівник» – «особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом)» (ст. 1 ч. 3 Закону № 2694-XII), «…особа …, яка відповідно до законодавства уклала з роботодавцем трудовий договір (контракт) або фактично допущена до роботи роботодавцем» (п. 2 пп. 2 Порядку проведення розслідування).

Отже, йдеться саме про роботодавця – власника підприємства або уповноважений ним орган і про працівника, з яким стався нещасний випадок і який перебуває в трудових відносинах саме з цим роботодавцем, підприємством. Роботодавець і конкретний орган управління підприємства, якщо такий утворюється, стосуються одного й того ж підприємства, на якому працює (працював) працівник. Окрім цього, поняття «роботодавець» широко вживається в звичному обороті в трудових і пов`язаних з ними відносинах для узагальненого позначення підприємства (без розрізнення «роботодавця» і «органу управління підприємства»), що з ним працівник перебуває в трудових відносинах, як такого.

Абзац 4 частини 2 пункту 38 Порядку проведення розслідування встановлює загальне правило про участь у спеціальній комісії представника органу управління підприємства, що з ним у трудових відносинах перебуває працівник, із яким трапився нещасний випадок, і про інше підприємство в Законі № 2694-XII і в Порядку проведення розслідування відповідно до їх змісту – не йдеться. Натомість абзац 5 частини 2 пункту 38 Порядку проведення розслідування передбачає участь у спеціальній комісії представника роботодавця або роботодавця як виняток, який може мати місце, до прикладу, коли роботодавцем для працівника є фізична особа, яка використовує найману працю, коли за певних умов орган управління підприємства і роботодавець, наймач щодо певного потерпілого працівника є різними особами, коли для участі в комісії саме роботодавця чи його представника будуть установлені конкретні виняткові підстави тощо.

Втім, у будь-якому разі участь у роботі спеціальної комісії бере саме той орган управління підприємством (підприємство) і саме той роботодавець, із якими перебуває (перебував) у трудових відносинах відповідний працівник. Можливості залучення до участі в роботі спеціальної комісії органу управління підприємством і роботодавця (його представника) не конкурують між собою, а доповнюють одна одну щодо представництва в комісії однієї сторони по суті, з якою перебуває (перебував) у трудових відносинах потерпілий.

До складу спеціальної комісії був включений саме такий належний суб`єкт – представник органу управління ПрАТ «Електро» Рик М.А., яка представляла підприємство, з яким перебував у трудових відносинах потерпілий ОСОБА_2 . Окрім цього, в роботі комісії брав участь ОСОБА_7 як уповноважена найманими працівниками цього ж підприємства особа з питань охорони праці. Для включення до складу спеціальної комісії представника ПрАТ «Закарпаттяобленерго» нормативних підстав не було.

Колегія суддів у цьому зв`язку зауважує також, що позиція позивачів щодо кваліфікації ПрАТ «Закарпаттяобленерго» як роботодавця та/або органу управління підприємством у контексті нещасного випадку, що стався, та питань участі в спеціальній комісії суперечлива. Так, позов пред`являвся в тому числі з тих підстав, що в контексті власне нещасного випадку з працівником позивачі не несуть відповідальності за недотримання правил охорони праці, оскільки ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не є роботодавцем щодо потерпілого ОСОБА_12 , для якого таким було ПрАТ «Електро», і така позиція була незмінною протягом усього часу розгляду справи.

Водночас із точки зору участі в спеціальній комісії представника ПрАТ «Закарпаттяобленерго» позивачі наполягали на тому, що представник цього підприємства повинен був бути включений до складу комісії, оскільки нещасний випадок з працівником іншого підприємства стався на підприємстві ПрАТ «Закарпаттяобленерго», а Порядком проведення розслідування начебто однозначно не визначається, чи йдеться про працівників саме того підприємства, на якому стався нещасний випадок, чи про працівників іншого підприємства, тому під «підприємством» може розумітися як підприємство, на якому та з працівником якого стався нещасний випадок, так і підприємство, на якому нещасний випадок стався з працівником іншого підприємства.

Така позиція ґрунтується на довільному, неправильному тлумаченні положень Закону № 2694-XII і Порядку проведення розслідування, на штучному та не обґрунтованому нормативно протиставленні понять «роботодавець», «підприємство», «орган управління підприємства», із безпідставним віднесенням їх із метою досягнення мети позову до різних суб`єктів трудових правовідносин з точки зору загалом сторони, з якою потерпілий перебував у таких відносинах, на що вказано вище.

Відтак, формуючи спеціальну комісію Управління Держпраці не мало передбаченого законодавством обов`язку включати до її складу представника ПрАТ «Закарпаттяобленерго», а представник ПрАТ «Електро», з яким перебував у трудових відносинах потерпілий ОСОБА_2 , до складу комісії був установленим порядком включений. Прав позивачів ПрАТ «Закарпаттяобленерго» і ОСОБА_1 спосіб формування складу комісії із спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком не порушував.

Беручи до уваги передбачене законодавством право органів Держпраці та спеціальної комісії отримувати від усіх визначених комісією суб`єктів матеріали та документи, необхідні для повного і всебічного розслідування нещасного випадку, що потяг смерть потерпілого, та для встановлення відповідальних за порушення нормативних актів осіб, якому кореспондує безумовний обов`язок відповідних адресатів вимог спеціальної комісії надати всі витребувані документи і матеріали, сприяти розслідуванню, відсутність у складі спеціальної комісії представника ПрАТ «Закарпаттяобленерго» сама по собі жодним чином не перешкоджала проведенню розслідування. Тож неможливо погодитись із правовою позицією позивачів, підтвердженою і під час апеляційного розгляду справи, яка зводиться до того, що оскільки п. 42 Порядку проведення розслідування не наділяє спеціальну комісію правом витребувати документи від голови правління товариства, яке не є роботодавцем особи, обставини нещасного випадку з якою є предметом розслідування, представника ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не було включено до складу спеціальної комісії, це порушує права позивачів і ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не було зобов`язане виконувати вимоги спеціальної комісії щодо надання певних документів і матеріалів, а надало б такі лише маючи представника в спеціальній комісії. Така позиція маніпулятивна, суперечить закону та правилам добросовісності, сумлінності у відповідних правовідносинах і по суті перешкоджала спеціальному розслідуванню нещасного випадку, який потяг смерть людини.

25.09.2017 спеціальна комісія витребувала від ПрАТ «Закарпаттяобленерго» паспорт лінії «ПЛ-0,4 кВ Л-1 від КТП-192 с. Скотарське»; акти огляду зазначеної лінії; графіки технічного обслуговування та ремонтів зазначеної лінії; Інструкцію по експлуатації зазначеної лінії; ГКД 34.20.503-97 «Методические указания по организации системы эксплуатационного обслуживания воздушных линий електропередачи напряжением 0,4-20 кВ трансформаторних подстанций напряжением 6-20/0,4 кВ и распределительных пунктов напряжением 6-20 кВ» (а.с. 97, 193 т. 1, а.с. 20 т. 2). Як убачається з матеріалів справи, документи були комісії надані при листі генерального директора ПрАТ «Закарпаттяобленерго» Петрова В.В. від 02.10.2017 № 116-25/5595 за винятком Інструкції по експлуатації лінії, яка на окремі ПЛ не розробляється (а.с. 92-93, 178-188 т. 1, а.с. 21 т. 2).

Голова спеціальної комісії листами від:
26.09.2017 № 07-06/3291 відповідно до п. 42 Порядку проведення розслідування просив ПрАТ «Закарпаттяобленерго» направити 28.09.2017 на 10-00 к.ч. до Управління Держпраці працівників Товариства, відповідальних за безпечну експлуатацію повітряної лінії, на якій стався нещасний випадок («ПЛ-0,4 кВ Л-1 від КТП-192 с. Скотарське»), а також відповідальних за організацію технічного обслуговування та ремонтів для надання необхідних пояснень та проведення опитування (а.с. 192 т. 1, а.с. 22 т. 2);
від 03.10.2017 № 07-06/3370 повідомив ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про те, що на виконання листа від 26.09.2017 № 07-06/3291 були направлені до Управління Держпраці працівники Товариства для проведення опитування та надання необхідних пояснень, однак, 03.10.2017 відмовилися надавати будь-які пояснення в письмовій формі, а також підписувати будь-які протоколи опитування (а.с. 194 т. 1, а.с. 24 т. 2);
від 05.10.2017 № 07-06/3389 відповідно до п. 42 Порядку проведення розслідування та у зв`язку з відмовою працівників Товариства 03.10.2017 надавати будь-які пояснення просив ПрАТ «Закарпаттяобленерго» надати Управлінню Держпраці список інженерно-технічних працівників Воловецького РЕМ ПрАТ «Закарпаттяобленерго», відповідальних за безпечну експлуатацію повітряної лінії, на якій стався нещасний випадок («ПЛ-0,4 кВ Л-1 від КТП-192 с. Скотарське»), відповідальних за організацію технічного обслуговування та ремонтів, а також просив надати належним чином завірені копії посадових інструкцій начальника, головного інженера та майстрів, відповідальних за дану ПЛ по Воловецькому РЕМ (а.с. 191 т. 1, а.с. 25 т. 2).

Витребувані листом від 05.10.2017 № 07-06/3389 документи спеціальній комісії не були надані. Заст. генерального директора – технічний директор ПрАТ «Закарпаттяобленерго» О. Білак листом від 03.11.2017 № 116-25/6297 на цей лист голови спеціальної комісії повідомив, що:
запит про надання інформації та документів був скерований у зв`язку з нещасним випадком, що стався з працівником ПрАТ «Електро» Крюковим Є.В.;
Порядок проведення розслідування поширюється на власників підприємство або уповноважені ними органи (роботодавців) і саме роботодавець зобов`язаний надати спеціальній комісії технічну документацію та інші необхідні матеріали (п.п. 2, 45 Порядку), а ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не є роботодавцем ОСОБА_2 ;
пункт 42 Порядку проведення розслідування передбачає обов`язки спеціальної комісії, а не обов`язки підприємства, яке не є роботодавцем потерпілого від нещасного випадку;
у листі від 05.10.2017 № 07-06/3389 не зазначено, яким чином затребувані інформація та документи допоможуть у розслідуванні нещасного випадку;
враховуючи наведене, у ПрАТ «Закарпаттяобленерго» відсутні підстави надавати спеціальній комісії інформацію та документи, вказані в листі від 05.10.2017 № 07-06/3389 (а.с. 26 т. 2).

Доказів вжиття роботодавцем щодо працівників ПрАТ «Закарпаттяобленерго», які відмовилися надавати спеціальній комісії пояснення, будь-яких заходів роз`яснювального чи іншого характеру з метою сприяння спеціальному розслідуванню, встановленню обставин нещасного випадку та відповідальних за порушення вимог законодавства осіб у справі немає, рівно як немає й переліку відповідних осіб, даних про їхні службові обов`язки та права. Не були надані позивачами відповідні документи і матеріали й на стадії апеляційного розгляду справи, хоча можливість вирішення відповідного питання як така судом роз`яснювалася представникам позивачів.

ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не мало передбачених законом підстав відмовляти спеціальній комісії в наданні витребуваних документів і матеріалів, Товариство не мало перешкод у наданні документів, дані про такі перешкоди відсутні, частина документів була надана, не мав таких перешкод і генеральний директор Товариства ОСОБА_1 , який міг як надати відповідь і документи за особисто підписаним супровідним листом, так і вправі був дати доручення про надіслання документів спеціальній комісії іншій посадовій особі Товариства відповідно до службової компетенції. Вчинення таких рутинних управлінських дій та виконання покладених на ПрАТ «Закарпаттяобленерго» законодавством обов`язків належали до компетенції та одноосібних повноважень генерального директора Товариства ОСОБА_1 , який керував поточною діяльністю Товариства, рішення чи дії дирекції Товариства як колегіального виконавчого органу Товариства для цього не потребувалися. Отже, відмова в наданні спеціальній комісії затребуваних документів та інформації була вчинена ПрАТ «Закарпаттяобленерго» без додержання вимог закону.

Під час розслідування нещасного випадку спеціальна комісія отримала Технічний звіт 21.08.15.0990.17 про обстеження будівель (споруд) (залізобетонної опори № 13 в с. Скотарське Воловецького району) від 10.10.2017, складений будівельним експертом ДП «Закарпатський експертно-технічний центр Держпраці» Рішко М.М. на підставі договору від 26.09.2017 № 1206/15, укладеного з державним підприємством ЗУ ПрАТ «Електро». Цей технічний звіт є елементом обстеження місця, де стався нещасний випадок, обстеження опори, падіння якої спричинило тілесні ушкодження потерпілому, що відповідає вимогам, зокрема, пп. 1 п. 42 Порядку проведення розслідування, та не містить необхідних саме для експертного висновку елементів, передбачених п. 43 Порядку проведення розслідування, в тому числі, висновку з викладом обставин, зазначенням причин нещасного випадку, допущених порушень вимог нормативно-правових актів з охорони праці, а також заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам. Технічний звіт складався з метою фіксації обставин на місцевості, визначення технічного стану опори тощо.

Представник відповідача пояснив апеляційному суду, що спеціальна комісія не приймала рішення про проведення експертизи в розумінні п. 43 Порядку проведення розслідування через відсутність за обставинами справи потреби в цьому. Колегія суддів зауважує, що наявність у матеріалах спеціального розслідування такого технічного звіту, рівно як і інших документів і матеріалів, необхідних для встановлення обставин і причин настання нещасного випадку, узгоджується з положеннями п.п. 50, 51 Порядку проведення розслідування, якими не встановлюється вичерпний перелік документів спеціального розслідування.

Замовлення під час спеціального розслідування ПрАТ «Електро» такого технічного обстеження поваленої залізобетонної опори відповідає обов`язкам роботодавця, працівнику якого падінням опори були спричинені смертельні тілесні ушкодження, та не є правочином щодо опори власне як щодо майна ПрАТ «Закарпаттяобленерго». Відповідне обстеження жодним чином не вплинуло і не могло вплинути на правовий статус опори, її оборот як майна, а стосувалося лише огляду опори, фіксації її зовнішніх ознак тощо, оглядом опори не були і не могли бути порушені права ПрАТ «Закарпаттяобленерго» як власника майна. Понад те, опора розташовувалася у загальнодоступному місці, жодні обмеження в її огляді під час спеціального розслідування не встановлювалися, а безпідставні обмеження перешкоджали б розслідуванню.

Відтак, вищевказаний технічний звіт не є висновком експертної комісії чи висновком експерта, його виконанням відповідні питання не охоплювалися, міркування позивачів про порушення встановлених правил одержання комісією експертного висновку безпідставні, а доводи про порушення майнових прав ПрАТ «Закарпаттяобленерго» внаслідок складення технічного звіту та огляду в рамках його виконання опори № 13 на замовлення ПрАТ «Електро» надумані та необґрунтовані.

Фактичні ж обставини, що були зафіксовані технічним звітом і доданими матеріалами, позивачами не були спростовані в належний процесуальний спосіб ані на стадії розгляду справи судом першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду справи. Тож технічні параметри опори, зокрема, відсутність на ній маркування, в тому числі того, яке б уможливлювало визначення рівня заглиблення опори в ґрунт виходячи з цього маркування, наявність на опорі чітких ознак, які вказували на фактичне її заглиблення в ґрунт на 93-96 см (при необхідному заглибленні в усякому разі не менше 1,6 м), відсутність на опорі переламу та вихід в нижньому кінці опори прямої арматури (без згину чи переламу) під час спеціального розслідування були встановлені.

З приводу глибини залягання опори в ґрунті представники сторін давали пояснення в апеляційному суді, відповідно до яких яма в місці встановлення опори не розкопувалася на предмет з`ясування, чи залишився в ґрунті уламок опори, і місце встановлення опори, що впала, було замулене після дощу. Проте, наявні в справі дані технічного звіту, фотоматеріали та пояснення сторін у сукупності не дають об`єктивних підстав для твердження про перелам опори та залишення в місці її встановлення уламку, таке твердження є припущенням, для підтвердження чи спростування якого сторони, передусім, позивачі, клопотань не заявляли.

Саме ці дані щодо відповідних технічних параметрів і фактичних обставин мають значення, тоді як твердження сторони позивачів про неправильність визначення в технічному звіті маркування опори (оскільки такі маркуються як «СНВ-1,5-9,5» і «СНВ-2,0-9,5» замість маркування проміжної опори № 13 як «СНВ-1-1») не є визначальними. Окрім цього, і такі твердження є припущеннями, позаяк, по-перше, в технічному звіті вказувалося на необхідність відповідного маркування, а не на його наявність, і такого маркування не було взагалі; по-друге, вказівка на те, що опора № 13 була саме проміжною і її маркування було «СНВ-1-1» не ґрунтується на доказах, які б це однозначно підтверджували, оскільки за наявними даними на лінії електропередач були як проміжні опори типу «СНВ-1-1» і типу «СВ-9,5», так і анкерні опори обох цих типів, і до яких саме типу та маркування належала опора № 13 відомостей немає; по-третє, посиланням на інші, аніж у технічному звіті, документи щодо параметрів залізобетонних опор (без змісту цих документів та аналізу у взаємозв`язку з технічними параметрами опор) стороною позивачів ніяк не спростовуються встановлені в технічному звіті дані про фактичне заглиблення опори в ґрунт і його невідповідність технологічній нормі, інші, аніж у технічному звіті, дані про це позивачами не наводяться і не доводяться.

Фіксація в актах форми Н-5 і форми Н-1 факту невиконання відповідних робіт під час технічного обслуговування як причини втрати опорою № 13 експлуатаційних характеристик згідно вимог чинних нормативних документів та засвідчення цим фіктивності виконання робіт по технічному обслуговуванню повітряної лінії електропередач не спростована позивачами.

Посилання позивачів на те, що відповідно до п. 1.2. розділу І, п. 1.14. розділу VII Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Мінпаливенерго України від 25.07.2006 № 258 (реєстрація в Мін`юсті України від 25.10.2006 за № 1143/13017) (далі – ПТЕЕС), інших положень ПТЕЕС, положень інших нормативних актів, експлуатаційних вказівок тощо відповідні дефекти, несправності ліній електропередач повинні усуватися під час їх технічного обслуговування, поточних і капітальних ремонтів самі по собі вірні і не можуть викликати заперечень. Поряд із цим, той же п. 1.14. розділу VII ПТЕЕС, інші нормативні та технічні (експлуатаційні) акти і вказівки, порушення яких у подальшому було зафіксоване під час розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, покладають на власника, експлуатанта ліній електропередач обов`язки утримувати їх в належному технічному стані, проводити технічне обслуговування, регулярні огляди, профілактичні перевірки, усувати виявлені пошкодження та несправності і т.ін.

Для проведення відповідних робіт, ремонту, монтажу, демонтажу ліній електропередач і т.ін. власник, експлуатант управі залучити спеціалізовану організацію, підприємство, що і мало місце у випадку укладення 09.02.2017 ПрАТ «Закарпаттяобленерго» (замовником) із ПрАТ «Електро» (підрядником) договору № 6/1 на виконання підрядних робіт. Замовлені роботи виконуються підрядником на власний ризик (ст. 837 ч. 1 ЦК України). Зазначене, однак, не звільняє замовника від відповідальності за недодержання встановлених вимог щодо технічного стану та безпечності об`єкта, роботи на якому замовлені підряднику. В усякому разі, зважаючи на правила добросовісності у цивільних відносинах та беручи до уваги особливості такого об`єкта як лінія електропередач замовник зобов`язаний офіційно довести до відома підрядника достовірну інформацію щодо технічного стану об`єкта (зокрема, щодо технічного стану опор, їх аварійність, особливості встановлення), яка матиме значення для виконання договору і для підрядника в контексті планування робіт, залучення необхідних для цього ресурсів, техніки, безпеки персоналу. Така офіційна технічна інформація в силу порядку експлуатації ліній електропередач формується і наявна у замовника.

Тим часом, доказів офіційного надання такої достовірної технічної інформації підряднику, зокрема, щодо залізобетонної опори № 13, у справі немає, навпаки, встановлена недостовірність зафіксованої замовником інформації. Твердження у цьому зв`язку позивачів про те, що працівники підрядника ще до початку робіт були обізнані з технічним станом опори № 13, зокрема, з тим, що роботи на ній були можливі тільки із застосуванням спеціальної техніки, що підтверджується наявними в справі доказами, не спростовує того, що замовник офіційним порядком підрядника про відповідні обставини не повідомляв. Це твердження ґрунтується власне лише на наданих спеціальній комісії поясненнях працівників ПрАТ «Електро»:
ОСОБА_13 20.09.2017 про те, що «секатор не рубає провід зі сталькою і треба буде техніку, щоб тримати опори» (а.с. 106 т. 1);
ОСОБА_14 20.09.2017 про те, що «прораб сказав, що кінець роботи … з тим, що треба техніку для страхування опор щоб обрізати дріт» (а.с. 107 т. 1);
ОСОБА_9 :
14.09.2017 про те, що «від опори № 12 до опори № 13 сікатор не різав, тому що в проводі була стальна жила; … обрізання проводів між опорами № 12 і № 13 необхідно було проводити за допомогою техніки, закріпивши опору і піднявшись на нього або за допомогою автовишки або кігтями ж/б»;
окрім цього, в поясненні від 14.09.2017 ОСОБА_9 повідомляв: « ОСОБА_15 ніяких зауважень по даній лінії мені не казав, про наявність несправностей не повідомляв; … я візуально подивився на опору № 13, але ніяких написів крім номера опори на ньому не було; електромонтер ОВБ по даній опорі мені нічого не казав; ніяких зауважень по даній опорі не було»; мітки «трикутник» на опорі не було; опора № 13 «стояла у канаві, біля кута огорожі житлового будинку»; «після того, як вона» (опора № 13) «впала було видно мокрий слід (землі) приблизно сантиметрів 70-90» (а.с. 113 т. 1);
20.09.2017 про те, що «з опори 12 з сторони 13-14 ми будемо обрізати провода за допомогою нашої техніки в слідуючий раз, бо опори погані б/у, а по наряду-допуску у нас обрізка сікатором» (а.с. 110 т. 1).

Доводи позивачів про обізнаність працівників підрядника з технічним станом опори № 13 ґрунтуються по суті лише на поясненнях цих осіб, на їхньому суб`єктивному сприйнятті цієї обставини, а, отже, на припущеннях, а не на офіційних технічних документах. Ці пояснення не дають точної інформації про технічний стан опори. Натомість вказані пояснення узгоджуються з даними технічного звіту та з фактичними обставинами справи щодо, зокрема, відсутності належного маркування на опорі та глибини її залягання в ґрунті.

Підрядник згідно з вимогами законодавства несе відповідальність за охорону праці та дотримання його працівниками правил безпеки під час виконання замовлених робіт. Разом із цим, і замовник у контексті вимог щодо охорони праці, безпечності виконання робіт на належному йому об`єкті несе у відповідних межах відповідальність за технічний стан об`єкта, позаяк невиконання вимог щодо підтримання об`єкта в належному стані та фіксації щодо цього достовірної інформації може слугувати причиною порушення правил охорони праці, настання нещасного випадку. Позиція позивачів, суть якої насправді зводиться до того, що всю повноту відповідальності за нещасний випадок, який потяг загибель ОСОБА_2 , несе лише ПрАТ «Електро», а ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не несе у зв`язку з нещасним випадком жодної відповідальності, а також до виведення ПрАТ «Закарпаттяобленерго» з-під такої відповідальності, суперечать закону, моральним засадам суспільства і не можуть бути сприйняті.

Спеціальна комісія встановивши обставини нещасного випадку визначила причини його настання (технічні та організаційні) та визначила осіб, які допустили порушення вимог нормативних актів з охорони праці, що призвело до нещасного випадку: працівників ПрАТ «Електро», які вчинили певні дії чи бездіяли безпосередньо перед чи в процесі виконання робіт на лінії електропередач, та генерального директора ПрАТ «Закарпаттяобленерго» ОСОБА_1 в частині, яка стосувалася цього підприємства щодо виконання вимог із утримання об`єкта в належному технічному стані, контролю за цим станом, безпечності відповідної опори для виконання робіт. Тобто, комісія відповідно до встановленого розмежувала відповідальність між підприємствами та їхніми посадовими особами.

При цьому, генерального директора ПрАТ «Закарпаттяобленерго» ОСОБА_1 спеціальна комісія визначила відповідальною в конкретній частині особою з урахуванням того, що ПрАТ «Закарпаттяобленерго» не сприяло в повній мірі розслідуванню нещасного випадку, не маючи для того жодних належно обґрунтованих і розумних підстав не виконало законних вимог комісії та не надало їй необхідну інформацію щодо працівників, службові обов`язки яких безпосередньо передбачали виконання відповідної роботи з підтримання залізобетонної опори № 13 в належному технічному стані, контроль цього стану тощо. Відтак комісія встановивши на підставі наявних матеріалів обставини та організаційні і технічні причини настання нещасного випадку зобов`язана була визначити осіб, які допустили порушення вимог нормативних актів з охорони праці, що призвело до нещасного випадку, і внаслідок неправомірної відмови ПрАТ «Закарпаттяобленерго» в наданні вищезгаданої інформації не мала підстав і можливості для визначення відповідальними у відповідній частині інших посадових осіб цього Товариства, окрім його генерального директора, та, відповідно, мала підстави для визначення відповідальним ОСОБА_1 .

Генеральний директор ПрАТ «Закарпаттяобленерго» Петров В.В. на відповідний час як уповноважена власником посадова особа очолював дирекцію Товариства та здійснював керівництво його поточною діяльністю, зокрема, щодо організації виробничо-господарської діяльності Товариства, створення безпечних умов для роботи, забезпечення нормальної роботи Товариства згідно із законодавством України, мав право найму та звільнення працівників Товариства, визначення їхніх посадових обов`язків (виконував функцію роботодавця) тощо і ніс персональну відповідальність за організацію відповідних напрямків роботи. Забезпечення дотримання передбачених нормативними, експлуатаційними документами регламентів, умов, порядків утримання ліній електропередач в належному технічному стані, контролю цього стану, виконання відповідних робіт працівниками, роботодавцем щодо яких виступає генеральний директор Товариства, забезпечення охорони праці та безпеки виконання робіт, у тому числі, у зв`язку з виведенням певних об`єктів, ліній з експлуатації, їх демонтажем, охоплюються поняттями керівництва поточною діяльністю Товариства та організації виробничо-господарської діяльності.

Заперечення цього з посиланням на утворення в Товаристві колегіального виконавчого органу (дирекції) як на підставу для унеможливлення покладення відповідальності на уповноваженого керівника (генерального директора), а відтак – і на Товариство, а також міркування про те, що безпосередньо на генерального директора не покладалися обов`язки з контролю за працівниками щодо відповідних робіт, щодо охорони праці, що відповідні документи спеціальною комісією не витребовувалися і т.ін., за конкретних обставин цієї справи необґрунтовані, маніпулятивні та не можуть бути враховані. Понад те, відповідальність за порушення вимог щодо організації охорони праці покладається законом безпосередньо на роботодавця.

ПрАТ «Закарпаттяобленерго» і його генеральний директор ОСОБА_1 не виконавши вимог спеціальної комісії і своїх обов`язків не мають у рамках спеціального розслідування та справи, що розглядається, належних підстав заперечувати свою частину відповідальності за смерть потерпілого від нещасного випадку. Позивачі саме на стадії спеціального розслідування зобов`язані були виконати вимоги законодавства та комісії, повною мірою сприяти розслідуванню і мали всі можливості співпрацюючи в повному обсязі з комісією подавати документи, інформацію, доводити до комісії свої міркування, обґрунтовувати їх, тобто загалом доводити свою позицію, захищати свої законні інтереси. Діючи під час спеціального розслідування в обраний ними спосіб позивачі не реалізували цього і самі позбавили себе можливості захищати належним чином свої законні інтереси.

Додана до акту форми Н-5 окрема думка двох членів спеціальної комісії не спростовує висновків спеціального розслідування. Висловлення такої окремої думки є правом члена спеціальної комісії, однак, відповідна позиція вимагає належного обґрунтування, вказівки на конкретні факти, обставини, що лягли в її основу, тощо. Жодного фактичного та нормативного обґрунтування вказана окрема думка не містить, а тому має характер лише особистого, без наведення мотивів, ставлення певних членів комісії до висновку спеціального розслідування, тож не має практичного значення по суті питання, що розглядається.

Право оскаржувати висновки спеціальної комісії, ставити питання про проведення повторного (додаткового) спеціального розслідування, а також оскаржувати судовим порядком результати повторного (додаткового) спеціального розслідування відповідно до приписів п. 54 Порядку проведення розслідування належить роботодавцю, робочому органу Фонду, представнику профспілки, потерпілому або члену його сім`ї чи уповноваженій ним особи, яка представляє його інтереси.

Верховний Суд України в постанові від 31.05.2017 у справі № 761/27487/14-ц висловив правову позицію, підтверджену, до прикладу, в постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 235/3755/17, про те, що перелік осіб, яким надано право оскарження рішення спеціальної комісії, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У цьому зв`язку слід відзначити, що така правова позиція була висловлена у справах за позовами територіальних органів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та ґрунтувалася на тому, що Фонд не має права відповідного оскарження, оскільки складання акта та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушує прав та інтересів Фонду.

У справі, що розглядається, ПрАТ «Закарпаттяобленерго» відповідно до змісту п. 54 Порядку проведення розслідування та враховуючи, що роботодавцем потерпілого було ПрАТ «Електро», представник якого був у складі спеціальної комісії, не мало передбаченого цим Порядком права оскаржувати висновки спеціальної комісії та ставити питання про проведення повторного (додаткового) спеціального розслідування. Водночас за обставинами справи та з огляду на зміст складених 20.10.2017 актів форми Н-5 і форми Н-1 фактичні обставини, зафіксовані в актах, та у відповідній частині висновки за результатами спеціального розслідування не можна вважати такими, що не стосуються прав та інтересів ПрАТ «Закарпаттяобленерго» і його генерального директора Петрова В.В., позаяк щодо останнього були зроблені висновки як про особу, яка допустила певні порушення вимог нормативних актів, що призвело до нещасного випадку і, своєю чергою, може тягти правові наслідки як для цієї особи, так і для Товариства.

Адресованим Голові Державної служби України з питань праці Чернезі Р.Т. листом від 14.11.2017 № 116-25/6480 ПрАТ «Закарпаттяобленерго» висловило свої зауваження щодо спеціального розслідування нещасного випадку з працівником ПрАТ «Електро» ОСОБА_2 , а саме: щодо порушення порядку формування спеціальної комісії; невключення до її складу представника Товариства; невідповідності висновків спеціального розслідування вимогам законодавства та фактичним обставинам, які в подальшому лягли в основу позову, що розглядається (а.с. 49-56 т. 1). Утім, власне прохання про проведення повторного чи додаткового спеціального розслідування у зверненні немає.

У зв`язку з цим зверненням Держпраці України отримало від Управління Держпраці у Закарпатській області додаткові пояснення і матеріали щодо спеціального розслідування (лист Управління Держпраці від 21.12.2017 № 07-06/4442, приєднаний до справи під час апеляційного розгляду), якими підтверджувалася обґрунтованість висновків розслідування та відповідна позиція Управління Держпраці, провело перевірку та листом за підписом заст. Голови Держпраці України І. Шумеляка від 05.01.2018 № 02/3/9.1-ДП-18 повідомило ПрАТ «Закарпаттяобленерго» про те, що зауваження Товариства не можуть бути підставами для проведення повторного спеціального розслідування, а за результатами проведеної перевірки матеріалів спеціального розслідування та враховуючи суть питання не вбачає необхідності проведення повторного спеціального розслідування даного нещасного випадку (а.с. 57-58 т. 1).

За таких умов ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та його генеральний директор Петров В.В. не можуть бути позбавлені права звернутися до суду по захист своїх прав і/або законних інтересів і реалізувати це право виходячи із засад і правил, встановлених передусім ст.ст. 1, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. 55 Конституції України, ст. 2 ч. 1, ст. 4 ч.ч. 1, 3, ст. 5 ч.ч. 1, 2, ст. 10 ч.ч. 1, 2, 4, 9, 10, ст. 19 ч. 1 ЦПК України. Суд, своєю чергою, має обов`язок вирішити відповідний спір на підставі норм матеріального права та з додержанням вимог процесуального закону. Доводи відповідача про порушення судом норм процесуального права, оскільки справу належало розглядати за правилами адміністративного судочинства, необґрунтовані, спір, що розглядається, за своєю правовою природою не є публічно-правовим, що неодноразово підтверджено відповідними правовими позиціями, висловленими в подібних справах Верховним Судом (постанови від 12.12.2018 у справі № 2а-2555/11/2670, від 30.01.2019 у справі № 805/1930/18-а та ін.), розгляд справи в порядку цивільного судочинства відповідає вимогам закону.

Тож право позивачів на пред`явлення відповідних вимог не заперечується як таке, що, однак, не звільняє від обов`язку пред`явити позов із належних підстав, обґрунтувати та довести його належним процесуальним порядком. Лише в такому разі можуть мати місце законні підстави для задоволення відповідних вимог.

Суд першої інстанції вищенаведеного не врахував і задовольнив необґрунтований позов, що не був у змагальному процесі доведений, а доводи відповідача, якими обґрунтовано заперечувався позов, у цьому процесі не були спростовані позивачами. Суд дав неправильну оцінку фактичним обставинам справи по суті, реальним діям сторін, тож вирішуючи спір неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. 

Виходячи з викладеного, на підставі ст. 376 ч. 1 п.п. 1, 2, 4 ЦПК України апеляцію Управління Держпраці слід задовольнити, рішення суду від 04.11.2019 і похідне додаткове рішення суду від 21.12.2019, яке зі скасуванням рішення від 04.11.2019 не може залишатися чинним, скасувати, у позові відмовити.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п.п. 1, 2, 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд –

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Закарпатській області задовольнити, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 4 листопада 2019 року та додаткове рішення цього ж суду від 21 грудня 2019 року скасувати, у позові Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» та ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання дій неправомірними та визнання протиправними і скасування окремих пунктів акта спеціального розслідування нещасного випадку відмовити.
Стягнути з ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та ОСОБА_1 по 3964,50 грн на користь Управління Держпраці у Закарпатській області у рахунок відшкодування витрат із оплати судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 28 липня 2021 року.

Судді