ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

05 серпня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №585/2338/20 
Номер провадження 22-ц/816/932/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Собини О. І. 
сторони справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2021 року в складі судді Щульги В.О., ухваленого у м. Ромни, повне судове рішення складено 08 квітня 2021 року,

                                                         в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у вересні 2020 року, ОСОБА_1 просила збільшити розмірі аліментів, шляхом зміни їх способу стягнення в розмірі 400,00 грн на 1/4 частину всіх видів заробітку та стягувати в подальшому з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і до досягнення дитиною повноліття на користь матері дитини ОСОБА_1 .
Свої вимоги мотивувала тим, що з часу присудження аліментів рівень життя значно підвищився, розмір аліментів, які стягнуті з відповідача, на сьогоднішній день не відповідає навіть мінімальному розміру, визначеному законом, враховуючи щоденні потреби дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне, зростання цін на товари та послуги для дітей. У зв?язку з чим, визначений раніше судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, що свідчить про погіршення майнового стану отримувача аліментів. 
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31.03.2021 року позов задоволено.
Змінено розмір аліментів і стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення повноліття.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що присуджений розмір аліментів не забезпечує нормального життєвого рівня дитини, тому, враховуючи принципи розумності та справедливості, вік дитини, майнове становище сторін, визначив розмір аліментів на рівні 1/4 частки від доходу (заробітку).
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
При цьому вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, не врахувавши фактичні обставини справи та практику Верховного Суду у подібних правовідносинах. 
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не направлено.
Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається із цивільної справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 07.10.2006 року по 10.12.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі та мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8, 9).
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.05.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утриманняи неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з 01.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).
Також, встановлено, що ОСОБА_2 з 07.07.2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , від якого мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 56, 57).
В судовому засіданні суду першої інстанції погоджувався, що сума аліментів має бути збільшена, але вказав, що такий розмір, як просить позивач буде для нього занадто великим, тому що він не працює, його дружина теж не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, допомога від держави не значна. Згоден щоб розмір аліментів був не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але більше сплачувати він не зможе.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, норма матеріального закону у наведених випадках дає право  стягувачу подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, та навпаки погіршення матеріального становища чи зміна сімейного стану платника аліментів, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, може бути підставою для його вимоги про збільшення розміру аліментів.
При цьому підлягають врахуванню: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено такий прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: 01.01.2021 – 30.06.2021 - 2395 грн; 01.07.2021 – 30.11.2021 - 2510 грн.
Так, відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки встановлений попереднім рішенням розмір аліментів в 400,00 грн, які хоча і підлягають щорічній індексації, однак вказаний розмір не відповідає мінімально гарантованому розміру аліментів для дитини відповідного віку, при цьому відповідач є особою працездатного віку, тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини на рівні не нижчому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Однак, судом першої інстанції не було враховано, що на утриманні відповідача є малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому присуджений розмір аліментів підлягає зменшенню з 1/4 до 1/6, що відповідатиме інтересам обох неповнолітніх дітей. 
При цьому, в силу положень ст. 180 СК України позивач також зобов`язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, на підставі ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів, шляхом їх зменшення до 1/6 частки.
Рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат не підлягає зміні, оскільки рішенням суду було стягнуто з відповідача на користь держави мінімальну ставку судового збору, визначену Законом України «Про судовий збір», а витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають компенсації, оскільки вимоги апеляційної скарги фактично не задоволені.
В зв`язку з тим, що справа згідно п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а), г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

                                                                 п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2021 року в частині визначення розміру аліментів змінити, зменшивши їх розмір до 1/6 частки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий -                                                                                             С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                         О.Ю. Кононенко

                                                                                                                     О.І. Собина