УХВАЛА

30 червня 2021 року 
Київ
справа №826/25587/15
адміністративне провадження №К/9901/21085/21
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: 
суддя-доповідач - Гусак      М.Б., судді -Гімон М.М., Усенко Є.А.,
перевіривши касаційну скаргу Відокремленого підрозділу ДПС України - Головного управління ДПС у м. Києві (як правонаступника Головного управління ДПС у м. Києві) на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2021 року у справі №826/25587/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм Рост Аутстафінг» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИЛА:

7 червня 2021 року Відокремлений підрозділ ДПС України - Головне управління ДПС у м. Києві звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2021 року у справі №826/25587/15.

Касаційна скарга не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою     статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Скаржник у касаційній скарзі вказав, що касаційна скарга подається на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України (оскаржувані судові рішення прийняті без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 22 квітня 2021 року у справі №826/1177/18, від 27 січня 2020 року у справі №640/19386/18, від 23 липня 2019 року у справі №826/10852/15, від 5 грудня 2019 року у справі №2а-0870/5489/11, від 21 січня 2020 року у справі №826/6170/16, від 6 листопада 2018 року у справі №826/16277/14 від 8 жовтня 2019 року у справі №826/6836/18, від 18 червня 2020 року у справі №826/14035/17, від 13 лютого 2020 року у справі №826/14627/15 від            4 грудня 2018 року у справі №813/414/13-а).

Водночас у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті  328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин визначається, зокрема, суб`єктним складом учасників відносин, об`єктом та предметом правового регулювання, а також умовами застосування правових норм. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. 

Проте, скаржником не обґрунтовано подібності правовідносин у справі              №826/25587/15, рішення в якій оскаржується, та у справах, на рішення в яких він посилається у касаційній скарзі.

За правилами частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

За змістом частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку, однак не обґрунтовано поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, із змісту якої витікає - залишення касаційної скарги без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись статтею 332 КАС України, 

УХВАЛИЛА:

1. Касаційну скаргу Відокремленого підрозділу ДПС України - Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від                        4 лютого 2021 року у справі №826/25587/15  залишити без руху.

2. Встановити особі, що подала касаційну скаргу, для усунення зазначених недоліків десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.

3. Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року №731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала оскарженню не підлягає.

 Судді:	 підпис	М. Б. Гусак	
 	 підпис	М. М. Гімон	
 	 підпис	Є.А. Усенко