Справа № 369/11945/20                                                                                            Суддя в І-й інстанції Перекупка Г.А.
Провадження № 33/824/1234/2021                                                                           Суддя в II-й інстанції  Ігнатюк О.В.

КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
І м е н е м    У к р а ї н и
 
19 серпня 2021 року                                                                                            м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2020 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2020 року на 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 16 вересня 2020 року, о 18 годині 10 хвилин, на 21 км автомобільної дороги «Київ - Чоп», в Київській області, керував автомобілем марки «Mitsubishi Colt», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказав на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт вказав на те, що розгляд справи у суді першої інстанції був проведений у його відсутність, що на його думку є безумовною підставою для скасування постанови судді. ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом указавши на те, що автомобіль був припаркований на стоянці. Крім цього, ОСОБА_1 звернув увагу на те, що подія правопорушення за часом, зафіксованим у протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозаписі не збігається. Містить суперечності у хронології часу також і складання направлення його на огляд до медичного закладу і пояснення свідків з місця події. Самі пояснення свідків, які були оформлені працівником поліції, на переконання ОСОБА_1 є нікчемними з юридичної точки зору, у зв`язку із чим не могли бути прийняті судом до уваги. Просив постанову судді скасувати та повернути протокол про адміністративне правопорушення для належного оформлення або закрити провадження у справі із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив скаргу задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Висновки судді місцевого суду про доведеність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 321953 від 16.09.2020 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу яка вчинила це правопорушення та ідентифікаційних ознак керованого ним транспортного засобу;
направленням на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння;
відеозаписом зробленим нагрудною камерою поліцейського із якого вбачається те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;
іншими доказами.
Дослідивши зібрані указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, наявність підстав для накладення на нього стягнення та наклав це стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого суддею рішення. Посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом спростовується зазначеним вище відеозаписом, із якого вбачається те, що у спілкуванні із поліцейськими ОСОБА_1 визнавав факт керування ним автомобілем та визнавав обґрунтованою його зупинку поліцейськими, якою було те, що він керував автомобілем не будучи не пристебнутим ременем безпеки. У присутності свідків ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння не висловив жодних заперечень щодо керування ним транспортним засобом.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння безумовно стверджується зазначеним вище відеозаписом, яким чітко зафіксовані така відмова із наведенням її мотивів. При цьому, на запитання поліцейського ОСОБА_1 повідомив про усвідомлення того, що стосовно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Щодо невідповідності між зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення часом вчинення адміністративного правопорушення і часом складання протоколу про адміністративне правопорушення та часом, який зазначений на відеозаписі, то указані невідповідності є незначними, викликані невірними настройками відеозаписуючої апаратури та помилкою поліцейського у визначенні дійсного часу при фіксації адміністративного правопорушення та не викликає сумніву у достовірності зафіксованих на відеозаписі обставин зокрема, та доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення,  передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в цілому.
Та обставина, що справа була розглянута у відсутності ОСОБА_1 не дає підстав для скасування винесеної постанови. Так, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Щодо його клопотання про перенесення розгляду справи, то ОСОБА_1 не було наведено причин не можливості явки до суду. Суд звертає увагу на те, що клопотання про перенесення розгляду справи, що було подане 09.12.2020 року було повторним. Так, аналогічне клопотання ОСОБА_1 було подане 17.11.2020 року, наслідком чого стало перенесення розгляду цієї справи. Проте, ні у клопотанні від.17.11.2020 року, ні після подачі цього клопотання, як і при поданні клопотання 09.12.2020 року ОСОБА_1 не було зазначено причин не можливості явки до суду. Суд вважає, що подання ОСОБА_1 зазначених вище клопотань має ознаки зловживання останнім своїми процесуальними правами, метою якого є закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Суд також зважає на те, що ОСОБА_1 брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, мав можливість надати усі докази та навести усі аргументи на свій захист. Наведені ОСОБА_1 аргументи не указують на помилковість, необґрунтованість або незаконність ухваленого суддею рішення.
Наведене указує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення. Постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                      О.В. Ігнатюк