Номер провадження: 22-ц/813/7023/21 
Номер справи місцевого суду: 947/28789/20
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Васильків О.В. 27 січня 2021 року у м. Одеса, -
встановила:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів (а.с. 1-4).
25 січня 2021 року, після судового засідання, позивач ОСОБА_2 надала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 , до набрання законної сили рішенням суду; заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо передачі в користування третім особам автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , до набрання законної сили рішенням суду (а.с. 24-25).
В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначила, що відповідачі вважають, що позивач немає жодного відношення до автомобіля, і право власності належить ОСОБА_1 , який може відчужити його, в результаті чого позивач буде позбавлена можливості виконати рішення суду у разі його задоволення.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 січня 2021 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову було задоволено. Накладено арешт на автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 , до набрання законної сили рішенням суду. Заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо передачі в користування третім особам автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , до набрання законної сили рішенням суду. Застосовано заходи зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання  ОСОБА_2 внести, протягом десяти днів, на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області грошові кошти у сумі 2 000,00 грн. в якості зустрічного забезпечення відповідно до вимог ч. 4 ст. 154 ЦПК України (а.с. 27-29).
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо передачі в користування третім особам автомобіля, та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо передачі в користування третім особам автомобіля відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Так, на думку апелянта, судом не було враховано, що заходи забезпечення позову обмежують не лише ОСОБА_1 , а і його дружину ОСОБА_4 у можливості користуватися своєю власністю - спірним автомобілем (а.с 31-32).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч.3ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб – позивачів в цивільному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого у цивільній справі.
Водночас, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з правовими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 р. (справа № 826/9263/17).
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).
Частиною 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог ОСОБА_2 є визнання недійсними договорів, визнання автомобілю марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, спільним майном подружжя, та визнання за позивачем права власності на 1/2 частину вказаного автомобіля.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що між сторонами дійсно виник спір стосовно зазначеного у позові рухомого майна, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку його задоволення, на підставі чого суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2007 року випуску, VIN НОМЕР_1 , та заборону вчинення будь-яких дій щодо передачі в користування третім особам та застосувати зустрічне забезпечення позову шляхом внесення коштів на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області.
Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 січня 2021 року про забезпечення позову постановлено з додержанням норм матеріального права, підстави для її скасування  відсутні.  
Керуючись ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, 
постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 січня 2021 року про забезпечення позову - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 16 вересня 2021 року.

Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        О.В. Князюк

                                                       О.М. Таварткіладзе