ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/2100/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Поліщук Л.В., Будішевської Л.О.,
при секретарі судового засідання: Земляк А.В.,
за участю представників:
від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" - Дейнека В.М.,
від Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" - Носкіна І.М.,
від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича - Воронков В.О.,
від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОНТРАНСІНВЕСТ" -         Дейнека В.М.,
розглянувши апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОНТРАНСІНВЕСТ"
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2021, прийняту суддею Невінгловською Ю.М., м. Одеса, повний текст складено 17.05.2021,
у справі №916/2100/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ"
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ"
за участю:
-приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича;
-Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОНТРАНСІНВЕСТ"
про стягнення 507 002,07 грн

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди залізничного рухомого складу №0502/20 від 05.02.2020 у загальному розмірі 507002,07 грн, з яких: 483700 грн основного боргу та 23302,07 грн пені.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 27.07.2020 відкрито провадження у справі №916/2100/20.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.10.2020 у справі №916/2100/20 (суддя Невінгловська Ю.М.), залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.01.2021, позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" 483700 грн основної заборгованості, 10000 грн пені, 7605,50 грн витрат по сплаті судового збору та 18500 грн витрат на професійну правничу допомогу; в решті позову відмовлено.
24.11.2020 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 21.10.2020 у справі №916/2100/20 місцевим господарським судом видано відповідний наказ.
08.12.2020 до суду першої інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" надійшла скарга б/н від 04.12.2020 (вх.№2-4160/20 від 08.12.2020) на постанову про накладення арешту на майно, в якій останнє просило визнати незаконною і скасувати постанову ВП №63782912 від 01.12.2020 про накладення арешту на все майно Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ".
В обґрунтування даної скарги відповідач посилався на прийняття приватним виконавцем постанови про накладення арешту на все майно боржника без дотримання передбаченої абзацом 2 частини другої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" процедури, а саме: на накладення арешту на належне Товариству з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, без проведення опису останнього.
10.12.2020 до місцевого господарського суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" б/н від 09.12.2020 (вх.№2-4169/20 від 10.12.2020) на постанову про накладення арешту на кошти боржника, в якій відповідач просив визнати незаконною і скасувати постанову ВП №63782912 від 01.12.2020 про накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ".
Дана скарга мотивована протиправністю накладення приватним виконавцем арешту на всі рахунки позивача без визначення їх номерів, а лише із зазначенням банківських установ, в яких вони відкриті, та без виокремлення рахунків, які мають спеціальний режим, зокрема, рахунку у Публічному акціонерному товаристві "Банк Восток", з якого здійснюється виплата заробітних плат працівникам та бюджетних відрахувань.
В подальшому 13.04.2021 до Господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" надійшла скарга б/н від 11.04.2021 (вх.№2-499/21 від 13.04.2021) на дії приватного виконавця, в якій останнє просило:
-визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича щодо оголошення в розшук майна боржника з забороною курсування і постановкою напіввагонів до найближчої вузлової станції на підставі постанови ЗВП №64016375 від 12.03.2021 про розшук майна боржника;
-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича ЗВП №64016375 від 12.03.2021 про розшук майна боржника, згідно з якою оголошено в розшук вантажні вагони у порожньому стані, зокрема, але не виключно, шляхом внесення інформації до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ) щодо заборони курсування наступних вантажних вагонів у порожньому стані: № вагону 67197830, напіввагон; № вагону 67197640, напіввагон;            № вагону 67197988, напіввагон; № вагону 68569904, напіввагон; № вагону 56512429, напіввагон; № вагону 65429608, напіввагон; № вагону 52814738, напіввагон; № вагону 52814530, напіввагон; № вагону 56512403, напіввагон; № вагону 56512445, напіввагон;      № вагону 52176807, напіввагон; № вагону 52302460, напіввагон; № вагону 52225984, напіввагон, що належать боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" в межах загальної суми заборгованості за наказами Господарського суду Одеської області про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження у зведеному виконавчому провадженні №64016375, а всього: 781209,09 грн, з постановкою вищевказаних вагонів до найближчої вузлової станції та невідкладним повідомленням приватного виконавця за телефоном НОМЕР_3 та електронною поштою: ІНФОРМАЦІЯ_1;
-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича ВП 64016253 від 29.12.2020 про арешт майна боржника, згідно з якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику, в тому числі на HYUNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .252071, залізничні транспортні засоби (напіввагони) у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в розмірі 405968,72 грн;
-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича ВП 64016253 від 29.12.2020 про арешт коштів боржника, згідно з якою накладено арешт на грошові кошти на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ", у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в розмірі        405968,72 грн;
-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича ВП 64219659 від 20.01.2021 про арешт коштів боржника, згідно з якою накладено арешт на грошові кошти на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ", у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в розмірі 1919 грн;
-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича ВП 65012743 від 01.04.2021 про арешт майна боржника, згідно з якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в розмірі 2150 грн;
-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича ВП 65012743 від 01.04.2021 про арешт коштів боржника, згідно з якою накладено арешт на грошові кошти на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ", у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в розмірі 2150 грн.
Зазначена скарга обґрунтована тим, що розшук напіввагонів з забороною курсування та постановкою до найближчої вузлової станції проведений у спосіб, не передбачений чинним законодавством, з перевищенням повноважень, наданих Законом України "Про виконавче провадження" приватному виконавцю, що призвело до грубого порушення прав боржника щодо належного і відповідального зберігання його майна. Крім того, за твердженням Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ", приватним виконавцем протиправно накладено арешт на рахунки позивача без визначення їх номерів та без виокремлення рахунків, які мають спеціальний режим, а також прийнято постанову щодо накладення арешту на належне боржнику рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, без проведення його опису.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 (суддя Невінгловська Ю.М.) скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" б/н від 04.12.2020 (вх.№2-4160/20 від 08.12.2020) на постанову про арешт майна боржника від 01.12.2020 по виконавчому провадженню №63782912 задоволено; визнано неправомірною і скасовано постанову про арешт майна боржника від 01.12.2020 по виконавчому провадженню №63782912, прийняту приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександром Євгеновичем; у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" б/н від 09.12.2020 (вх.№2-4169/20 від 10.12.2020) на постанову про накладення арешту на кошти боржника від 01.12.2020 по виконавчому провадженню №63782912 відмовлено; скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" б/н від 11.04.2021 (вх.№2-499/21 від 13.04.2021) задоволено частково; визнано незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича щодо оголошення в розшук майна боржника з забороною курсування і постановкою напіввагонів до найближчої вузлової станції на підставі постанови від 12.03.2021 про розшук майна боржника зведеного виконавчого провадження №64016375; скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича від 12.03.2021 про розшук майна боржника по зведеному виконавчому провадженню №64016375; скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича від 29.12.2020 про арешт майна боржника по виконавчому провадженню №64016253; скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича від 01.04.2021 про арешт майна боржника по виконавчому провадженню №65012743; в іншій частині скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" б/н від 11.04.2021 (вх.№2-499/21 від 13.04.2021) відмовлено; стягнуто з Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі        2250 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2250 грн.
Вказана ухвала суду в частині відмови у задоволенні вимог скарг на дії приватного виконавця мотивована тим, що боржником не надано доказів звернення до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича з приводу зняття арешту з рахунку, відкритого у Публічному акціонерному товаристві "Банк Восток", з надання відповідних підтверджуючих документів щодо виникнення у нього зобов`язання з виплати заробітної плати та розміру такого зобов`язання, а також доказів відмови приватного виконавця у знятті арешту з вказаних коштів. Водночас, задовольняючи решту вимог скарг на дії приватного виконавця, місцевий господарський суд послався на протиправність накладення арешту на майно боржника, в тому числі рухоме майно (напіввагони), що не підлягає державній реєстрації, без проведення опису такого майна, а також на незаконність уповноваження приватним виконавцем Акціонерного товариства "Українська залізниця" на розшук та утримання залізничних транспортних засобів (напіввагонів) боржника. Крім того, суд першої інстанції здійснив розподіл витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволених скарг.
Не погодившись з постановленою ухвалою, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександр Євгенович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 скасувати в частині висновків за змістом пунктів 1, 2, 4-8, 10 резолютивної частини останньої та ухвалити нове судове рішення у вказаній частині, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" у задоволенні скарги (вх.№2-4160/20 від 08.12.2020) на постанову про арешт майна боржника від 01.12.2020 у виконавчому провадженні №63782912 та скарги на дії приватного виконавця (вх.№2-499-21 від 13.04.2021); в іншій частині ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 залишити без змін.
Зокрема, в апеляційній скарзі приватний виконавець наголошує на тому, що, оскільки постанову про арешт майна боржника від 01.12.2020 у виконавчому провадженні №63782912 ним було винесено фактично із застосуванням приписів частини третьої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", а в матеріалах даної справи відсутні докази неспівмірності вжитих за вказаною постановою заходів із розміром заборгованості, що підлягає примусовому стягненню, місцевий господарський суд не мав правових підстав для скасування вищенаведеної постанови, а також інших постанов про арешт майна боржника. Крім того, за твердженням приватного виконавця, застосований ним в межах виконавчого провадження розшук напіввагонів з забороною їх курсування та постановкою до найближчої вузлової станції є допустимим, оскільки не міг призвести до порушення прав боржника щодо належного і відповідального зберігання його майна.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2021 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу та роз`яснено останнім про їх право в строк до 05.07.2021 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.
В межах визначеного апеляційним господарським судом строку Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" подано відзив на апеляційну скаргу б/н від 29.06.2021 (вх.№2282/21/Д3 від 05.07.2021), в якому останнє просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 - залишити без змін. У даному відзиві відповідач посилається на те, що приватним виконавцем було протиправно накладено арешт на належне боржнику рухоме майно (напіввагони), що не підлягає державній реєстрації, без проведення опису такого майна та без здійснення будь-яких дій щодо отримання належних і допустимих доказів на підтвердження права власності боржника на відповідні вагони, при цьому з матеріалів справи також не вбачається на підставі яких доказів виконавець дійшов висновку про те, що накладення арешту на 13 вагонів відповідатиме принципу співмірності. Відповідач також зауважує на тому, що незаконний спосіб розшуку приватним виконавцем майна боржника є забороненим законом втручанням у господарську діяльність останнього.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" також звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 скасувати в частині задоволення скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" б/н від 04.12.2020 (вх.№2-4160/20 від 08.12.2020) і б/н від 11.04.2021 (вх.№2-499/21 від 13.04.2021) та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" у задоволенні вказаних скарг; в іншій частині ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 залишити без змін; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі         5500 грн.
Зокрема, апелянт зазначає про те, що, визнаючи незаконними дії приватного виконавця щодо оголошення в розшук майна боржника з забороною курсування і постановкою напіввагонів до найближчої вузлової станції на підставі постанови ЗВП №64016375 від 12.03.2021 про розшук майна боржника та скасовуючи дану постанову, суд першої інстанції необґрунтовано не врахував приписи частини другої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження". Скаржник також звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що арешт на майно боржника було накладено після встановлення приватним виконавцем недостатності коштів на банківських рахунках боржника, а також на відсутності у матеріалах справи належних доказів відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" належних йому напіввагонів.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2021 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу та роз`яснено останнім про їх право в строк до 05.07.2021 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.
05.07.2021 до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н від 29.06.2021 (вх.№2325/21/Д3 від 05.07.2021), в якому останнє просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ", а ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 - залишити без змін, зазначаючи, зокрема, про те, що встановлення недостатності коштів на банківських рахунках боржника в межах здійснення одного виконавчого провадження не звільняє приватного виконавця від проведення виконавчих дій щодо встановлення достатності/недостатності коштів на банківських рахунках цього ж боржника в іншому виконавчому провадженні. Відповідач також послався на відсутність у матеріалах виконавчого провадження належних і допустимих доказів, які б підтверджували право власності боржника на вагони, на які приватний виконавець наклав арешт та заборонив їх курсування.
До Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОНТРАНСІНВЕСТ" також надійшла апеляційна скарга, в якій скаржник просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 скасувати в частині задоволення скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" б/н від 04.12.2020 (вх.№2-4160/20 від 08.12.2020) і б/н від 11.04.2021 (вх.№2-499/21 від 13.04.2021) та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" у задоволенні вказаних скарг; в іншій частині ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 залишити без змін.
Даний скаржник наголошує на тому, що відповідач вже тривалий час не має достатньої кількості коштів на своїх рахунках, не зважаючи на те, що останній надає в платне користування 33 вагони і доходи від такої підприємницької діяльності повинні надходити на його рахунки, відтак дії та постанови приватного виконавця щодо накладення арешту на майно боржника на підставі частини п`ятої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" є законними, тим більше, що приватний виконавець наклав арешт і оголосив в розшук лише 13 із 33 вагонів, що спростовує твердження боржника про блокування виконавчими діями його господарської діяльності. Водночас, за твердження апелянта, дії приватного виконавця щодо оголошення в розшук майна боржника з забороною курсування і постановкою напіввагонів до найближчої вузлової станції на підставі постанови ЗВП №64016375 від 12.03.2021 про розшук майна боржника повністю відповідають положенням частини другої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження".
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2021 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу та роз`яснено останнім про їх право в строк до 05.07.2021 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.
В межах визначеного судом апеляційної інстанції строку Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" подано відзив на апеляційну скаргу б/н від 29.06.2021 (вх.№2326/21/Д3 від 05.07.2021), в якому останнє просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОНТРАНСІНВЕСТ", а ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 - залишити без змін. У цьому відзиві відповідач зазначає про те, що доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОНТРАНСІНВЕСТ" стосовно ухилення боржника від виконання рішення суду ґрунтуються виключно на нічим непідтверджених припущеннях зазначеного апелянта.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.08.2021 вирішено розглянути апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОНТРАНСІНВЕСТ" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 поза межами строку, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній з урахуванням обставин справи для здійснення її своєчасного апеляційного перегляду відповідно до завдань господарського судочинства згідно зі статтею 2 Господарського процесуального кодексу України, та призначено дану справу до розгляду на 18.08.2021 о 10:00.
У судовому засіданні 18.08.2021, проведеному в режимі відеоконференції, представники апелянтів власні апеляційні скарги підтримали, проти задоволення апеляційних скарг один одного не заперечували; представник Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" висловив заперечення проти задоволення апеляційних скарг.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представників учасників процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2020 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 21.10.2020 у справі №916/2100/20 місцевим господарським судом видано відповідний наказ.
Постановою приватного виконавця Гамбаль Олександра Євгеновича від 01.12.2020 за заявою стягувача відкрито виконавче провадження №63782912 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/2100/20 від 24.11.2020.
17.12.2020 приватним виконавцем Гамбаль Олександром Євгеновичем було прийнято постанову про зупинення виконавчого провадження №63782912, мотивовану відкриттям Південно-західним апеляційним господарським судом апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на рішення Господарського суду Одеської області від 21.10.2020 у справі №916/2100/20 та зупиненням судом дії вказаного рішення.
Постановами приватного виконавця Гамбаль Олександра Євгеновича від 28.01.2021 поновлено виконавче провадження №63782912 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/2100/20 від 24.11.2020 та приєднано останнє до зведеного виконавчого провадження №64016375.
На виконання рішення Господарського суду Одеської області від 06.10.2020 та постанов Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2020 у справі №916/2114/20 місцевим господарським судом видано відповідні накази, за якими приватним виконавцем Гамбаль Олександром Євгеновичем відкрито виконавчі провадження №64016253 (з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/2114/20 від 17.12.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОНТРАНСІНВЕСТ" заборгованості в сумі 362982,48 грн) та №64219659 (з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/2114/20 від 11.01.2021 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОНТРАНСІНВЕСТ" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн).
В подальшому після завершення апеляційного провадження у справі №916/2100/20 судом першої інстанції видано наказ №916/2100/20 від 18.03.2021 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 1500 грн, який було пред`явлено стягувачем до виконання, у зв`язку з чим відкрито виконавче провадження №65012743.
Зазначені виконавчі провадження №64016253, №64219659 і №65012743 приєднані до зведеного виконавчого провадження №64016375 29.12.2020, 20.01.2021 та 01.04.2021 відповідно.
В межах виконавчих проваджень №63782912, №64016253, №64219659 та №65012743, об`єднаних в подальшому у зведене виконавче провадження №64016375, було накладено арешт на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" (постанови ВП №63782912 від 01.12.2020, ВП №64016253 від 29.12.2020, ВП №64219659 від 20.01.2021 та ВП №65012743 від 01.04.2021) та майно вказаного товариства (постанови ВП №63782912 від 01.12.2020, ВП №64016253 від 29.12.2020 та ВП №65012743 від 01.04.2021), а також винесено постанову ЗВП №64016375 від 12.03.2021 про оголошення в розшук майна боржника з забороною курсування і постановкою напіввагонів до найближчої вузлової станції.
Предметом скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" б/н від 04.12.2020 (вх.№2-4160/20 від 08.12.2020), б/н від 09.12.2020 (вх.№2-4169/20 від 10.12.2020) та б/н від 11.04.2021 (вх.№2-499/21 від 13.04.2021) є оскарження дій приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича щодо оголошення в розшук майна боржника з забороною курсування і постановкою напіввагонів до найближчої вузлової станції на підставі постанови ЗВП №64016375 від 12.03.2021 про розшук майна боржника та розгляд вимог про скасування вищенаведених постанов вказаного приватного виконавця про накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" та на майно останнього.
Задовольняючи повністю скаргу б/н від 04.12.2020 (вх.№2-4160/20 від 08.12.2020) і частково скаргу б/н від 11.04.2021 (вх.№2-499/21 від 13.04.2021), місцевий господарський суд місцевий господарський суд послався на протиправність накладення арешту на майно боржника, в тому числі рухоме майно (напіввагони), що не підлягає державній реєстрації, без проведення опису такого майна, а також на незаконність уповноваження приватним виконавцем Акціонерного товариства "Українська залізниця" на розшук та утримання залізничних транспортних засобів (напіввагонів) боржника.
В частині відмови у задоволенні вимог скарг на дії приватного виконавця суд першої інстанції дійшов висновку про те, що боржником не надано доказів звернення до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича з приводу зняття арешту з рахунку, відкритого у Публічному акціонерному товаристві "Банк Восток", з наданням відповідних підтверджуючих документів щодо виникнення у нього зобов`язання з виплати заробітної плати та розміру такого зобов`язання, а також доказів відмови приватного виконавця у знятті арешту з вказаних коштів.
Враховуючи те, що апелянти оскаржують ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 лише в частині задоволення вимог скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ", апеляційний перегляд вказаної ухвали в частині відмови у задоволенні решти вимог скарг (зокрема, в частині відмови у задоволенні вимог щодо скасування постанов про арешт коштів боржника) Південно-західним апеляційним господарським судом не здійснюється, оскільки за умовами частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
В силу статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
За умовами частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Частинами першою, другою статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України №11-рп/2012 від 25.04.2012 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело як джерело права.
За умовами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні по справі "Деркач та Палек проти України" Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, даний пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 Конвенції як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бурдов проти Росії").
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок. За певних обставин така затримка може бути виправданою, але вона не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії").
У рішенні по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.
Частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
В силу статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За умовами частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника.
Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (частина перша статті 56 Закону України "Про виконавче провадження").
Отже, арешт майна - це накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Арешт майна за правовою сутністю обмежує право боржника розпоряджатися спірним майном, проте не вимагає обмеження в користуванні ним.
Частиною другою статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.
Відповідно до частини третьої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Згідно з абзацом 2 частини п`ятої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" у разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.
Отже, колегія суддів зауважує на тому, що відповідно до вищенаведеного закону існують два шляхи арешту майна боржника: 1) шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або 2) шляхом винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.
При цьому безпосередньо приписи частини третьої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" надають виконавцю право накладати арешт не лише на окремі речі, а одразу на все майно боржника. Між тим положення вищенаведеної норми безпідставно не були враховані місцевим господарським судом, який в оскаржуваній ухвалі помилково зазначив про те, що чинне законодавство не надає право виконавцю арештовувати майно без зазначення його індивідуальних і ідентифікуючих характеристик.
Посилання як боржника, так і суду першої інстанції на те, що правова позиція щодо неможливості арешту майна без вказівки на його індивідуалізуючі ознаки викладена в постанові Верховного суду України від 26.10.2017 у справі №910/1962/16, є необґрунтованими, оскільки вказана постанова була прийнята не Верховним судом України, а Вищим господарським судом України, висновки якого в силу законодавства не є обов`язковими при виборі і застосуванні норм права для інших судів.
Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що постановами приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича ВП №65012743 від 01.04.2021 та ВП №63782912 від 01.12.2020 було накладено арешт на все майно боржника, а не на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, і беручи до уваги те, що дані постанови не містять рішень виконавця щодо обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам, вказані постанови про арешт майна боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору в силу вимог Закону України "Про виконавче провадження" не повинні містити в собі опису майна, на яке накладається арешт.
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.06.2018 у справі №910/15141/16.
Суд апеляційної інстанції також не погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про те, що статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено конкретну послідовність дій виконавця щодо накладення арешту на майно боржника, оскільки вказана норма закону регламентує порядок звернення стягнення на майно боржника, у той час як порядок накладення арешту встановлено положеннями статті 56 цього Закону.
За таких обставин, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі безпідставно ототожнює арешт майна та звернення стягнення на майно боржника, які є окремими виконавчими діями в межах виконавчого провадження.
Крім того, висновок місцевого господарського суду про відсутність доказів вчинення виконавцем дій, направлених на встановлення майнового стану боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ", спростовується матеріалами виконавчого провадження, які підтверджують звернення приватного виконавця Гамбаль Олександра Євгеновича до низки суб`єктів щодо отримання від них інформації стосовно належності боржнику на праві власності майна (зокрема, до Державної служби морського та річкового транспорту України, Державної авіаційної служби України, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, банківських установ тощо).
Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання неправомірними і скасування прийнятих приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександром Євгеновичем постанов про арешт майна боржника від 01.12.2020 по виконавчому провадженню №63782912 та від 01.04.2021 про арешт майна боржника по виконавчому провадженню №65012743, у зв`язку з чим пункти 1, 2, 8 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 необхідно скасувати та відмовити у задоволенні вимог скарг боржника щодо скасування зазначених постанов.
В силу абзацу 2 частини сьомої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.
З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2020 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОНТРАНСІНВЕСТ" надійшла заява №1 від 28.12.2020 про  відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Одеської області №916/2114/20 від 17.12.2020, в якій даний стягувач повідомив про наявність у боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" рухомого майна - 13 напіввагонів.
За вищенаведеною заявою приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження №64016253, в межах якого в подальшому прийнято оскаржувану постанову ВП №64016253 від 29.12.2020 про накладення арешту на залізничні транспортні засоби (напіввагони).
Залізничні транспортні засоби - залізничний рухомий склад (вагони всіх видів, локомотиви, моторейковий транспорт) і контейнери (стаття 1 Закону України "Про залізничний транспорт").
Колегія суддів враховує, що чинне законодавство України не містить вимог щодо необхідності проведення державної реєстрації напіввагонів, тобто останні у розумінні частини другої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" виступають рухомим майном, що не підлягає державній реєстрації, а відтак накладення арешту на них можливе виключно після проведення їх опису.
Згідно з частиною п`ятою статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" якщо опису підлягає транспортний засіб у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.
Між тим в порушення приписів статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" приватним виконавцем не було проведено опис напіввагонів, на які останнім накладено арешт, та замість постанови про опис та арешт майна боржника прийнято постанову про арешт майна боржника.
З огляду на викладене, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича від 29.12.2020 про арешт майна боржника по виконавчому провадженню №64016253.
Частиною першою статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням організовує розшук боржника - юридичної особи, майна боржника. 
В силу частини третьої статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
12.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександром Євгеновичем було прийнято постанову ЗВП №64016375 від 12.03.2021 про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук вантажні вагони у порожньому стані, зокрема, але не виключно, шляхом внесення інформації до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ) щодо заборони курсування наступних вантажних вагонів у порожньому стані: № вагону 67197830, напіввагон; № вагону 67197640, напіввагон; № вагону 67197988, напіввагон; № вагону 68569904, напіввагон; № вагону 56512429, напіввагон; № вагону 65429608, напіввагон; № вагону 52814738, напіввагон;      № вагону 52814530, напіввагон; № вагону 56512403, напіввагон; № вагону 56512445, напіввагон; № вагону 52176807, напіввагон; № вагону 52302460, напіввагон; № вагону 52225984, напіввагон, що належать боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" в межах загальної суми заборгованості за наказами Господарського суду Одеської області про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження у зведеному виконавчому провадженні №64016375, а всього: 781209,09 грн, з постановкою вищевказаних вагонів до найближчої вузлової станції та невідкладним повідомленням приватного виконавця.
Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що відповідно до положень статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" в межах виконавчого провадження приватний виконавець має право оголошувати в розшук лише майно, яке належить боржнику.
При цьому у матеріалах виконавчого провадження, наданих до місцевого господарського суду, відсутні жодні належні у розумінні процесуального закону докази на підтвердження належності Товариству з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" напіввагонів, про які йде мова у вищенаведеній постанові про розшук майна боржника.
У вказаній постанові приватний виконавець зазначив про те, що у разі якщо вагони №67197830, №67197640, №67197988, №68569904, №56512429, №56429608, №52814738, №52814530, №56512403, №56512445, №52176807, №52302460 та №52225984 належать боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ", існує необхідність заборони курсування вагонів у порожньому стані.
Отже, зі змісту вказаної постанови вбачається, що станом на дату її прийняття приватний виконавець не мав документів на підтвердження того, що перелічені вище вагони належать Товариству з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ".
Єдиним документом, що свідчить про належність цих вагонів боржникові, приватним виконавцем в оскаржуваній постанові зазначено адресований у відповідь на його запит лист філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" Акціонерного товариства "Українська залізниця" №ГІОЦ-65/3995 від 10.12.2020, згідно з яким в довіднику "Власники вантажних вагонів держав-учасників Співтовариства" Товариство з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" зареєстроване та має у власності 33 вагони. Однак, вказаний лист жодним чином не підтверджує право власності боржника саме на ті напіввагони, які оголошено в розшук, оскільки у цьому листі не зазначено жодних ідентифікуючих ознак належних товариству боржника напіввагонів, у тому числі їх номерів. Даний лист лише містить інформацію про кількість напіввагонів, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ".
Крім того, постанова ЗВП №64016375 від 12.03.2021 про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук транспортні засоби, всупереч частини третьої статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" була направлена виконавцем для виконання не до органів поліції, а до Акціонерного товариства "Українська залізниця".
Колегія суддів також зауважує на тому, що вищенаведеною постановою приватний виконавець не лише оголосив вантажні вагони у розшук, але і доручив внести інформацію до автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ) щодо заборони курсування напіввагонів з постановкою їх до найближчої вузлової станції, чим фактично обмежив право користування вказаними транспортними засобами, недотримавшись при цьому приписів абзацу 4 частини другої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено можливість обмеження права користування майном виключно шляхом винесення окремої постанови або зазначення відповідних обмежень в постанові про арешт.
Таким чином, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича щодо оголошення в розшук майна боржника з забороною курсування і постановкою напіввагонів до найближчої вузлової станції на підставі постанови від 12.03.2021 про розшук майна боржника зведеного виконавчого провадження №64016375 та скасування зазначеної постанови.
Колегія суддів також враховує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" звернулося до Господарського суду Одеської області з клопотаннями б/н від 13.04.2021 (вх.№10621/21 від 16.04.2021), б/н від 13.04.2021 (вх.№10624/21 від 16.04.2021) та б/н від 15.04.2021 (вх.№10128/21 від 19.04.2021) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у загальній сумі 4500 грн.
З матеріалів справи вбачається, що 30.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" ("Клієнт") та Адвокатським бюро "Олени Сторожук" ("Адвокатське бюро") укладено договір про надання правової допомоги №30/02 (далі - договір №30/02 від 30.06.2020), за умовами якого Адвокатське бюро здійснює представництво та захист інтересів Клієнта з приводу надання будь-яких консультацій, підготовки та подання будь-яких заяв, запитів, клопотань, претензій, пояснень, листів, скарг, позовів, відзивів, відповідей на відзив, письмових пояснень, заперечень, апеляційних, касаційних скарг та інших документів, а також особисте представництво клієнта перед будь-якими підприємствами, установами, організаціями, а також державними, правоохоронними, судовими органами, в тому числі у Господарському суді Одеської області, а також в апеляційній та касаційній інстанції стосовно досудового врегулювання та судового спору між Клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" з приводу виконання сторонами договору оренди залізничного рухомого складу №05402/20 від 05.02.2020.
12.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" та Адвокатським бюро "Олени Сторожук" укладено додаткову угоду №4 до договору №30/02 від 30.06.2020, відповідно до пункту 1 якої сторони домовились про те, що додатковий об`єм правової допомоги та її вартість, який виник у зв`язку із поданням Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" у справі №916/2100/20 заяви та скарг до Господарського суду Одеської області на стадії виконання судового рішення, регулюється цієї додатковою угодою.
В силу підпунктів 2.1, 2.3 пункту 2 вищенаведеної додаткової угоди №4 від 12.04.2021 вартість послуг (гонорар) при безпосередній участі адвоката у судовому засіданні в режимі відеоконференції з м. Києва при розгляді скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" за вх.№2-4169 від 10.12.2020 про визнання незаконною і скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича ВП №63782912 від 01.12.2020 про накладення арешту на кошти - 1500 грн без ПДВ за 1 судове засідання, а при розгляді скарги про визнання незаконною і скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича ВП №63782912 від 01.12.2020 про накладення арешту на все  майно - 1500 грн без ПДВ за 1 судове засідання.
В подальшому 15.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" та Адвокатським бюро "Олени Сторожук" укладено додаткову угоду №5 до договору №30/02 від 30.06.2020, згідно з пунктом 1 якої сторони домовились, що додатковий об`єм правової допомоги та її вартість, який виник у зв`язку із поданням Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" у справі №916/2100/20 скарги на постанову приватного виконавця про оголошення майна боржника в розшук до Господарського суду Одеської області на стадії виконання судового рішення, регулюється цією додатковою угодою.
Підпунктом 2.1 пункту 2 вказаної додаткової угоди №5 від 15.04.2021 передбачено, що вартість послуг (гонорар) при безпосередній участі адвоката у судовому засіданні в режимі відеоконференції з м. Києва при розгляді даної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" - 1500 грн без ПДВ за 1 судове засідання.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За умовами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
В силу статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин першої, третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою, другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
В силу приписів частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:                 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 11.09.2020 у справі №922/3724/19.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі №916/1340/18.
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
З огляду на вищевикладене та враховуючи документальне підтвердження Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" витрат на професійну правничу допомогу у загальній сумі 4500 грн, понесених ним у зв`язку з розглядом місцевим господарським судом у даній справі скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" б/н від 04.12.2020 (вх.№2-4160/20 від 08.12.2020), б/н від 09.12.2020 (вх.№2-4169/20 від 10.12.2020) та б/н від 11.04.2021    (вх.№2-499/21 від 13.04.2021), колегія суддів погоджується з проведеним судом першої інстанції розподілом вказаних витрат між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" та приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександром Євгеновичем пропорційно задоволених скарг, а саме: у вигляді стягнення з кожного з них на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" по 2250 грн.
Відповідно до приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. 
Ухвала Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 не відповідає вказаним вище вимогам у зв`язку з невідповідністю викладених у ній висновків обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню в частині пунктів 1, 2, 8 резолютивної частини останньої з відмовою у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" б/н від 04.12.2020 (вх.№2-4160/20 від 08.12.2020) на постанову про арешт майна боржника від 01.12.2020 по виконавчому провадженню №63782912 та у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" б/н від 11.04.2021 (вх.№2-499/21 від 13.04.2021) щодо скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. від 01.04.2021 про арешт майна боржника по виконавчому провадженню №65012743.
При цьому колегія суддів вбачає, що у прохальній частині своєї апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" також просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на користь вказаного апелянта витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 грн.
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом вищенаведеної апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" надано копії виданого Адвокатським бюро "Олени Сторожук" ордеру серії КВ №801596 від 12.11.2020, який підтверджує повноваження представника вказаного товариства - адвоката Дейнеки В.М.; посвідчення адвоката Дейнеки В.М.; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4147 від 28.09.2010, виданого Дейнеці В.М.; додаткової угоди №6 від 25.05.2021 до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" та Адвокатським бюро "Олени Сторожук" договору №30/02 від 30.06.2020; виставленого зазначеному товариству рахунку №16 від 25.05.2021 на оплату гонорару за надання правової допомоги згідно з підпунктами 2.1, 2.2 наведеної вище додаткової угоди №6 від 25.05.2021 у загальній сумі 5500 грн та платіжного доручення №9 від 25.05.2020 про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" на користь Адвокатського бюро "Олени Сторожук" 5500 грн, в якому у графі "Призначення платежу" зазначено "Оплата гонорару по наданню правової допомоги згідно з рахунком №16 від 25.05.2021 без ПДВ".
За умовами підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 додаткової угоди №6 від 25.05.2021 вартість послуг (гонорар) при підготовці та поданні апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 - 4000 грн без ПДВ, а при безпосередній участі адвоката в судовому засіданні у Південно-західному апеляційному господарському суді в режимі відео конференції з м. Києва при розгляді апеляційної скарги Клієнта - 1500 грн без ПДВ за 1 судове засідання. 
Суд апеляційної інстанції зауважує, що апеляційна скарга Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 підписана адвокатом Дейнекою В.М., яка здійснює адвокатську діяльність в Адвокатському бюро "Олени Сторожук".
Крім того, вищенаведений адвокат брав участь від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, яке відбулося 18.08.2021 в режимі відеоконференції.
Відповідно до положень статті 282 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (стаття 344 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, беручи до уваги документальне підтвердження та реальність понесення Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" у зв`язку з апеляційним переглядом ухвали Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5500 грн, а також неподання іншими учасниками справи до апеляційного господарського суду клопотання про зменшення розміру вказаних витрат, колегія суддів вважає з урахуванням положень статті 344 Господарського процесуального кодексу України стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" та приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" вищезазначену суму витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційній інстанції, пропорційно розміру задоволених вимог.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг відповідно до вимог частини дев`ятої статті 129, статті 344 Господарського процесуального кодексу України також покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" та приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОНТРАНСІНВЕСТ" задовольнити частково.
Пункти 1, 2, 8 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 скасувати.
У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" б/н від 04.12.2020 (вх.№2-4160/20 від 08.12.2020) на постанову про арешт майна боржника від 01.12.2020 по виконавчому провадженню №63782912 відмовити.
У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" б/н від 11.04.2021 (вх.№2-499/21 від 13.04.2021) щодо скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. від 01.04.2021 про арешт майна боржника по виконавчому провадженню №65012743 відмовити.
В решті ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.05.2021 у справі №916/2100/20 залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на користь приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича 908 грн витрат по сплаті судового збору за подання останнім апеляційної скарги.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" 1135 грн витрат по сплаті судового збору за подання останнім апеляційної скарги та 2750 грн понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСВАГОНКОМПЛЕКТ" 1135 грн витрат по сплаті судового збору за подання останнім апеляційної скарги та 2750 грн понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНТАЖ ІНСПЕКТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОНТРАНСІНВЕСТ" 1135 грн витрат по сплаті судового збору за подання останнім апеляційної скарги.
Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль Олександра Євгеновича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГОНТРАНСІНВЕСТ" 1135 грн витрат по сплаті судового збору за подання останнім апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази з зазначенням всіх необхідних реквізитів.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 25.08.2021.

Головуючий суддя                                                                       С.В. Таран

Суддя                                                                                           Л.О. Будішевська

Суддя                                                                                           Л.В. Поліщук