УХВАЛА

31 серпня 2021 року 
м. Київ

Справа №  915/400/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковського О.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я., 

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємство "Нібулон" 
на рішення Господарського суду Миколаївської області (суддя   Н.О.   Семенчук) від 12.01.2021
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду (головуючий - Л.В.   Поліщук, судді: Л.О.   Будішевська, С.В. Таран) від 12.05.2021 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємство "Нібулон"
до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Дельта-лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" 
про стягнення 2 363 грн 44 коп.

ВСТАНОВИВ:
1.          06.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємство "Нібулон" (далі - Позивач) подало позов до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Дельта-лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (далі - Відповідач) про стягнення з Відповідача на користь Позивача 2 363 грн 44 коп., отриманих Відповідачем за рахунком № МР-04460 від 20.09.2018 як суми канального збору (1   649 грн 08 коп.) та вартості послуги регулювання руху суден (714 грн 36 коп.). 
2.           Позов обґрунтований безпідставним утриманням Відповідачем спірних сум коштів канального збору та вартості послуги регулювання руху суден (далі - Збори), які були нараховані Позивачу помилково як збори для суден групи "А", тоді як належне Позивачу кранове судно "Святий Миколай" належить до суден портофлоту групи "Е", які звільнені від сплати канального збору та не є платниками збору за послуги регулювання руху суден, однак які Позивач був вимушений сплатити Відповідачу за виставленими ним рахунком за перехід кранового судна "Святий Миколай" від морського терміналу Позивача до зовнішнього рейду порту (Очаків) та у зворотному напрямку, здійсненого з 14.09.2018 до 17.09.2018 для вчинення операцій із забезпечення перевантажувальних робіт на рейді (довантаження судна "YOUNG HARMONY"), оскільки Відповідач, що має монопольне становище в портовій галузі, без сплати Зборів перешкоджав би подальшій діяльності суден Позивача. 
3.          12.01.2021 Господарський суд Миколаївської області прийняв рішення (залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021) про відмову в задоволенні позову.
4.          Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю підстав для задоволення вимог Позивача щодо повернення спірної суми Зборів як безпідставно утримуваних Відповідачем, оскільки їх сплата прямо передбачена законом, тому у Позивача відповідний обов`язок виник з акту цивільного законодавства, а дії Відповідача щодо здійснених Позивачу спірних нарахувань суми Зборів не оскаржені.
Погодившись із цим рішенням місцевого суду, апеляційний суд додав, що кранове судно "Святий Миколай" не може бути звільнено від сплати Зборів за здійсненні ним з 14.09.2018 до 17.09.2018 операції із забезпечення перевантажувальних робіт на рейдах, оскільки хоча і належить до суден портофлоту групи "Е", однак в умовах виконання ним комерційного вантажного рейсу (з довантаження судна "YOUNG HARMONY") та через інформацію в кваліфікаційному свідоцтві на це судно про виконання ним вантажних операцій кранове судно "Святий Миколай" належить до судна групи "А", що не звільняються від сплати Зборів, а відповідно і спірної суми Зборів.
Також апеляційний суд виходив з того, що Позивач, сплачуючи Відповідачу кошти у розмірі 4   726 грн 89 коп., повністю усвідомлював, які збори ним оплачуються, а також які послуги були надані йому Відповідачем, дати надання цих послуг та їх вартість, що виключає помилку Позивача у здійсненні перерахування вказаної суми на рахунок Відповідача.
5.          У поданій 31.05.2021 касаційній скарзі Позивач не погоджується з наведеними висновками судів першої і апеляційної інстанцій, просить скасувати прийняті у справі судові рішення, посилаючись як на підставу для касаційного оскарження судових рішень у цій справі на положення пунктів 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки суди відмовили у задоволенні позову з порушенням:
- норм статей 1, 18, 19, 23 Закону України "Про морські порти України" щодо правил визначення об`єктів портової інфраструктури, не взявши до уваги висновки Верховного Суду щодо застосування цих норм, що викладені в постанові від 07.05.2019 у справі № 915/1054/17;
-          положень наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 №   316 "Про портові збори" (далі - Наказ № 316), не взявши до уваги висновки Верховного Суду щодо застосування цих положень, які викладені у постановах від 18.12.2018 у справі № 916/112/18 та від 07.05.2019 у справі №   915/1054/17;
-          норми статті 1212 Цивільного кодексу України, не взявши до уваги висновки Верховного Суду щодо застосування цих норм у спорі між платником портових зборів та Відповідачем, які викладені у постанові від 13.04.2021 у справі №   916/1936/20; водночас помилково врахувавши висновки Верховного Суду України, викладені в постановах від 03.06.2905 у справі № 6-100цс15 та від 05.12.2018 у справі № 367/6344/16-ц; 
а також не дослідивши зібрані у справі докази, а саме: лист Міністерства інфраструктури України від 11.08.2017 №   7865/27/10-17, яким надано тлумачення Наказу № 316 та Наказу Міністерства інфраструктури України "Про затвердження Тарифів на послуги з регулювання руху суден" від 03.12.2013 №   966 (далі - Наказ № 966) щодо порядку визначення належності судна до групи портофлоту - група "Е"; та встановивши тип судна "Святий Миколай", щодо якого нараховані спірні суми Зборів, на підставі недопустимих доказів - врахувавши інформацію не з тієї графи кваліфікаційного свідоцтва цього судна.
6.          Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 24.06.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Позивача на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 у справі №   915/400/20 та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
7.          Під час підготовки справи до розгляду, ознайомившись з матеріалами справи та касаційною скаргою, Суд встановив наступне. 
Верховний Суд у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів розглядав справу №   915/253/20 за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Дельта-лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємство "Нібулон" про стягнення 49 623 грн 74 коп.
У постанові від 30.08.2021 у цій справі, залишаючи без змін оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позовних вимог - в сумі 34 832 грн 73 коп., та про закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору в частині вимог щодо стягнення заборгованості в сумі 14 791 грн 01 коп., Суд щодо задоволеної частини вимог виходив з обґрунтованості висновків судів попередніх інстанцій про наявність підстав для стягнення з відповідача спірної суми канального збору та збору за послуги служби регулювання руху суден (Зборів) через поширення правил сплати цих зборів на відповідні судна відповідача під час здійснення операцій відповідача з переміщення вантажів, в ході яких відповідні судна проходили протягом вересня - грудня 2019 Бузько-Дніпровсько-лиманським каналом та Херсонським морським каналом, з огляду на те, що:
-          здійснення відповідачем переміщення товару (вантажу) на борт судна перевізника в терміналі відповідача та/або в порту міста Миколаєва є виконанням відповідачем зовнішньоекономічного контракту у межах господарської діяльності відповідача, направленої на отримання прибутку;
-          факт прямування судна до місця перебування вантажу з метою його подальшого переміщення на борт перевізника є частиною виконання відповідачем зовнішньоекономічного контракту на умовах франко-борт незалежно від того, чи було завантажене судно в момент суднозаходу з метою здійснення вантажних операцій, оскільки чинне законодавство не містить такої передумови;
-          відповідні судна відповідача не діяли як судна портового флоту при здійсненні вантажних операцій з зерном власного виробництва (з перевантаженням його з власного транспорту на судна покупців, які перебували на зовнішньому рейді). 
8.          Розглядаючи справу №   915/400/20, Суд вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування зазначених норм права, викладених у постанові Верховного Суду, прийнятої 30.08.2021 у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у справі №   915/253/20, з огляду на таке.
9.          Відповідно до пункту 6 частини першої 1 статті 1 Закону "Про морські порти України" морський порт - визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов`язаних з цим видів господарської діяльності. 
Частинами першою та третьою статті 22 вказаного Закону передбачено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. 
Справляння та ставки канального збору передбачені порядком справляння та розмірами ставок портових зборів, визначеним Наказом №   316. 
Відповідно до пункту 1.3 Наказу №   316 портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Наказу.
Нарахування канального збору здійснюється за кожне проходження каналу судном в один кінець і кожне проходження каналу судном транзитом в один кінець за одиницю умовного об`єму судна (за 1 куб. м об`єму судна) за ставками, наведеними в додатку 3 до цього Наказу. Нарахування канального збору здійснюється за кожне проходження підхідного каналу судном в один кінець і кожне проходження підхідного каналу судном транзитом в один кінець за одиницю умовного об`єму судна за ставками, наведеними в додатку 4 до цього Наказу (підпункти 3.3. та 3.4. Наказу №   316). 
Також у морських портах надаються послуги з регулювання руху суден (частина третя статті 19 Закону "Про морські порти України"). 
Порядок та відповідні тарифи надання послуг з регулювання руху суден передбачені Порядком надання послуг з регулювання руху суден, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 08.05.2013 №   291, та Наказом №   966. 
Із суден, що користуються послугами служби регулювання руху суден (СРРС) з регулювання руху суден, справляється збір, порядок справляння і розмір якого встановлюються відповідно до закону (пункт 4.1. Порядку надання послуг з регулювання руху суден, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 08.05.2013 №   291). Тарифи на послуги з регулювання руху суден (збір за послуги служби регулювання руху суден) справляються в морських портах/морських терміналах із суден, групи яких зазначені у додатку 1 до цих Тарифів (пункт 1.1. Наказу №   966). 
Збір за послуги з регулювання руху суден справляється із суден груп А, Б, Д та Е (у частині суден, що проходять ходові випробування) при наданні послуг у зоні відповідної Служби регулювання руху суден (СРРС), а також при транзитному проходженні без заходження в морські порти/морські термінали у зоні відповідної СРРС за базовими ставками, наведеними у додатку № 2 до цих Тарифів (пункт Наказу № 966).
Додатком 1 до Наказу №   316 та додатком 1 до Наказу №   966 визначено групи суден і плавучих споруд, що плавають під Державним прапором України та іноземними прапорами та з яких справляються портові збори, згідно з якими: 
(і) до групи А віднесені вантажні судна, що заходять для виконання вантажних операцій, та плавучі споруди; 
(іі) до групи Б - пасажирські судна; пороми; криголами, що не належать суб`єктам господарювання всіх форм власності, які здійснюють господарську діяльність у межах морського порту, та не орендовані ними; 
(ііі) до групи В - ліхтери, буксири, буксири-штовхачі, штовхачі, баржі (самохідні і несамохідні), річкові самохідні судна, включаючи судна типу "ріка - море", що заходять у порти р. Дунай, а також річкові самохідні судна, що заходять для подальшого перевантаження вантажів на морські судна і навпаки; 
(iv) до групи Г - несамохідні судна (крім барж); 
(v) до групи Д - судна, що заходять вимушено, для зміни екіпажу, для постачання, через карантинні потреби, а також судна, що прямують на/після ремонт /ремонту на /з судноремонтні /судноремонтних підприємства /підприємств (бази/баз) України; службові та військові судна; навчальні, навчально-виробничі судна при виконанні ними рейсів за навчальними планами навчальних закладів, на борту яких перебуває не менш як 50 курсантів, навчально-тренажерні судна; наукові, дослідні, швидкісні судна на підводних крилах, що виконують регулярні пасажирські рейси за розкладом у каботажному плаванні (крім прогулянкових і круїзних рейсів)
(vі) до групи Е - інші судна (судна судноремонтного заводу, аварійно-рятувальні, підводно-технічні, технічні, госпітальні, гідрографічні, судна портового флоту, криголами, які належать суб`єктам господарювання всіх форм власності, що здійснюють діяльність у межах морського порту, а також орендовані ними, спортивні судна, приватні яхти, парусні судна, судна, які проходять ходові випробування, риболовні судна, що заходять без виконання вантажних операцій).
Судна групи Е звільняються від сплати: корабельного, канального, адміністративного та санітарного портових зборів (пункти 2.3, 3.7, 7.5, 8.3 Наказу № 316). 
Також судна групи Е (крім суден, які проходять ходові випробування) звільняються від сплати збору за послуги з регулювання руху суден (примітка 1 до Додатка 2 Наказу №   966).
10.          За змістом наведених норм визначальною ознакою суден, що належать до групи А, відмінних від плавучих споруд, є: 1) віднесення таких суден до категорії вантажних; 2) наявність мети суднозаходу - виконання вантажних операцій (крім окремих суден, що належать до групи В - річкові самохідні судна, що заходять для подальшого перевантаження вантажів на морські судна і навпаки). 
При цьому вантажне судно - судно, що не є пасажирським (пункт 2.3. Інструкції про постійне нанесення маркування розпізнавального номера на судна, які мають право плавання під Державним Прапором України, затвердженої наказом Державного департаменту морського і річкового транспорту Міністерства транспорту України від 11.06.2004 №   159). 
До групи "Е" належать також судна портового флоту, які належать суб`єктам господарювання всіх форм власності, що здійснюють діяльність у межах морського порту, а також орендовані ними, що заходять без виконання вантажних операцій, і через те звільняються від сплати: корабельного, канального, адміністративного та санітарного портових зборів (пункти 2.3, 3.7, 7.5, 8.3 Наказу № 316).
Виходячи зі змісту Наказу № 316 та Додатку № 1 до цього Наказу критеріями для віднесення судна до тієї чи іншої групи є тип судна, який міститься в суднових документах, а також комплекс портових операцій, що надає порт цьому судну. Тобто одним із критеріїв для віднесення судна до тієї чи іншої групи є мета, з якою судно заходить до порту.
Судна групи Е фактично належать до категорії вантажних суден як такі, що не є пасажирськими, а тому у разі виконання такими суднами вантажних операцій, вони фактично належатимуть до групи А. 
Отже, визначальним критерієм для віднесення судна до тієї чи іншої групи є не тип судна за судновими документами, категорія судна (вантажне) чи його належність до портової інфраструктури, а мета, з якою судно заходить до порту, і операції, які воно виконує.
Подібні висновки сформульовані Верховним Судом у постанова від 07.05.2019 у справі №   915/1054/17 (пункт 4.7) та від 18.12.2018 у справі №   916/112/18 (пункт 4.14). 
11.          Щодо визначення комерційної вантажної операції.
З прийняттям 17.05.2012 Закону України "Про морські порти України", що набрав чинності з 14.06.2013 (пункт 1 розділу VI "Прикінцеві положення" цього Закону) змінився підхід до організації і функціонування морських портів, а також здійснення господарської діяльності в морських портах України. 
Зокрема на заміну "державному підприємству - морському порту" (стаття 73 Кодексу торговельного мореплавства України в редакції до прийняття Закону України   України "Про морські порти") прийшли суб`єкти господарювання усіх форм власності (термінали, портові оператори та інші). 
Також Законом України "Про морські порти України", що визначає правові, економічні та організаційні основи діяльності в морських портах України, введені нові принципи і терміни портової діяльності: морський порт - визначені межами території та акваторії, що обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших, пов`язаних з цим видів господарської діяльності (пункт 6 частини 1 цього Закону).
Розділом IV Закону України "Про морські порти України" (Господарська діяльність у морському порту) врегульоване питання господарської діяльності порту, яка визначається як діяльність суб`єктів господарювання усіх форм власності, що пов`язана з обслуговуванням суден, пасажирів, вантажів, та підприємства, продукція та/або сировина яких транспортується територією та акваторією порту.
Відповідно до частини другої 2 статті 18 Розділу IV цього Закону у межах морського порту функціонують суб`єкти господарювання усіх форм власності, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням суден, пасажирів, вантажів, та підприємства, продукція та/або сировина яких транспортується територією та акваторією порту. 
Відповідно до статті 19 цього Закону у морських портах надаються послуги з обслуговування суден, здійснення операцій з вантажами, у тому числі проведення вантажно- розвантажувальних робіт, послуги з обслуговування пасажирів та інші послуги, передбачені законодавством. 
За змістом Закону України "Про морські порти України" в межах акваторії і території морського порту господарську діяльність із забезпечення навантаження-розвантаження та зберігання вантажів, проведення вантажно- розвантажувальні робіт, обслуговування та зберігання вантажів, транспортування продукції та/або сировини, інші пов`язані з цим види господарської діяльності - здійснюють суб`єкти господарювання усіх форм власності і відповідно судна цих суб`єктів, які забезпечують реалізацію цих операцій, які належать до об`єктів портової інфраструктури, а саме - судна портофлоту, до якого належить також кранове судно.
При цьому під вантажним рейсом судна слід розуміти закінчений виробничий цикл перевезення вантажу, у якому початок рейсу - момент оформлення вантажних документів на фактично вивантажений вантаж попереднього рейсу, а закінчення рейсу - момент оформлення вантажних документів на фактично вивантажений вантаж, перевезений цим рейсом безпосередньо пов`язано з договором перевезення вантажу. 
У разі, якщо за технічними характеристиками судно (кранове судно тощо) не придатне для перевезення вантажу, його рейс неможливо кваліфікувати як вантажний рейс, зокрема (комерційний та/або некомерційний).
Отже задіяння та використання суб`єктом (включеним до Реєстру морських портів України), який є власником терміналів, морського термінала/портовим оператором/стивідором/суб`єктом, продукція та/або сировина якого транспортується територією та акваторією порту, судна власного флоту в забезпеченні технологічних процесів власної господарської діяльності, до яких належать, зокрема операції з технологічного переміщення вантажу (забезпечення перевантажувальних робіт на рейді морського порту), вантажовласником якого є той самий суб`єкт, не є вантажним комерційним рейсом, за який при проходженні каналу сплачуються відповідні збори, зокрема канальний збір та збір за послуги служби регулювання руху суден. 
Правильність цього висновку підтверджується тим, що операції з донавантаження суден на рейді це невід`ємна частина технологічного процесу господарської діяльності терміналів, портових операторів, стивідорів, операторів терміналу та інших суб`єктів, що здійснюють господарську діяльність в порту.
Тобто наведені нормативні акти не породжують для кранового судна при здійснені ним операцій з довантаження на рейді зобов`язань зі сплати, зокрема, канального збору та тарифу за послуги регулювання руху суден.
Підсумовуючи, Суд зазначає, що кранове судно при здійснені операцій з довантаження на рейді також належить до об`єктів портової інфраструктури, вміщених в перелік наведений в листі-роз`ясненні Міністерства інфраструктури України від 11.08.2017 № 7865/27/10-17, а тому належить до суден групи Е (крім тих, що виконують комерційні вантажні або вантажопасажирські рейси) і відповідно до пункту 3.7 Наказу № 316 звільняється від сплати канального збору, а відповідно до пункту Приміток до Додатку № 2 Наказу №   966 як судно групи Е (крім суден, які проходять ходові випробування) - і від сплати збору за послуги з регулювання руху суден. 
12.          Наведені висновки узгоджуються із тенденцією розвитку законодавства, що регулює подібні спірним правовідносини - щодо сплати, зокрема, канального збору. 
Так відповідно до статті 9 Закону України "Про внутрішній водний транспорт" (що набирає чинності з 01.01.2022) з суден внутрішнього плавання, які згідно з судновими документами мають максимальну осадку не більше 4,5 метра, в українських морських портах справляються портові збори, крім: 1) адміністративного, канального, корабельного, санітарного - при здійсненні каботажного рейсу, місцем відправлення або місцем призначення якого є річковий порт (термінал), інше місце відправлення (призначення), розташоване на внутрішніх водних шляхах України.
13.          Відповідно до частини другої статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
14.          Положеннями частин 1, 3, 4 статті 303 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції. Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.
15.          З огляду на викладене, враховуючи висновок щодо необхідності відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду, прийнятому у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів, Суд дійшов висновку про передачу справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Суд 
УХВАЛИВ:
Справу № 915/400/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємство "Нібулон" до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Дельта-лоцман" Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення 2 363 грн 44 коп. передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О.В. Васьковський 
Судді                                                                                          К.М. Огороднік
В.Я. Погребняк