Справа № 461/2759/21                                Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є. 
Провадження № 33/811/844/21                 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       30 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Галича П.О., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 травня 2021 року, 
встановив:

цією постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ДСА України судовий збір в розмірі 454 грн.
Згідно постанови, 02 квітня 2021 року о 22 год. 01 хв. в м.Львові на вул. І.Франка,99 ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу ALCOTEST DRAGER 6820 (0129), результат якого є 1,47 проміле, тест №945.
Крім цього, 02 квітня 2021 року о 23 год. 55 хв. у м.Львові по вул. Ів.Франка,146 ОСОБА_1 керував автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці, а також у медичному закладі.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить винести нову, якою звільнити його, ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в його діях, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно нього закрити.
В обґрунтування вказує, що хоче звернути увагу суду на обставини, які свідчать про відсутність події та складу адміністративного правопорушення щодо протоколу серія ААБ №106434 від 02.04.2021 року - грубе порушення поліцейськими вимог Закону, що регламентують порядок проведення огляду на стан сп`яніння, що свідчать про недійсність огляду та про відсутність належних та допустимих доказів моєї винуватості, які б поза розумнім сумнівом доводили мою вину, що вбачається з наступного.
Якщо виходити з протоколу про адміністративне правопорушення, то поліцейський вказує на те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Однак, ОСОБА_1 в розмові з поліцейськими висловлював свою незгоду із результатом такого огляду та чітко зазначив про свою незгоду із результатом проведеного поліцейським огляду на місці в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.        
Тобто незгода ОСОБА_1 з результатами огляду проведеного поліцейським на місці була категоричною та такою, що в такій формі була доведена до відома поліцейського.
Виходячи з наведеного, вбачається бездіяльність поліцейських та нехтуванням вимогами законодавства, що регламентують проведення огляду, та на порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. п. 6, 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 p. N 1103, п. 7 розділу І, п. 9 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015р. поліцейські не забезпечили доставки ОСОБА_1 до найближчого медичного закладу для проведення огляду.
Наслідком таких порушень процедури огляду, виходячи зі змісту ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд який було проведено щодо ОСОБА_1 є недійсним.        
В даній ситуації поліцейські самоусунулися від виконання прокладених на них обов`язків та незаконно склали протокол відносно ОСОБА_1 за відсутності складу адміністративного правопорушення, тобто самі поліцейські діяли не у відповідності до закону.
За таких обставин відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - оскільки ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду, проведеного поліцейським, а поліцейські не забезпечили дотримання встановленої процедури огляду та не вчинили дій щодо доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу, тобто не завершили процедуру проведення огляду та передчасно, за відсутності відповідного Висновку лікаря, який би мав бути складений за наслідками огляду ОСОБА_1 , передчасно та без належних законних підстав склали протокол відносно ОСОБА_1 за ч .1 ст. 130 КупАП.
Суд належної оцінки наведеним вище обставинам не надав та виключно внаслідок формального розгляду справи дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дивною є позиція суду, коли суд при оцінці доказів покликається на акт огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Drager ALKOTEST 6820», складеного за наслідками його проведення водію ОСОБА_1 та визнає той факт, що водій водій ОСОБА_1 в присутності двох свідків зазначив, про те що не згідний з результатами огляду та в постанові покликається на п. п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Тобто сам суд визнає той факт, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду проведеного на місці поліцейським і покликаючись на п. 7 розділу І Інструкції визнає те, що за такої обставини ОСОБА_1 мав бути оглянутий в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак при цьому визнає протокол серії ААБ №106434 від 02.04.2021 року, акт огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Drager ALKOTEST 6820, квитанцію «Drager ALKOTEST 6820» прилад №ARHE-0129 належними та допустимими доказами.
Окрім цього, поза увагою суду залишився той факт, що як, вже зазначалося вище, огляд ОСОБА_1 не був таким, що проведений у відповідності до вимог, передбачених ст. 266 КУпАП, а тому такий огляд є недійсним, що тягне за собою, виходячи з доктрини «плодів отруйного дерева», недопустимість доказів, таких як протокол серії ААБ №106434 від 02.04.2021 року, акт огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Drager ALKOTEST 6820, квитанцію «Drager ALKOTEST 6820» прилад №ARHE-0129.
Окремо наголошує й на тому, що в судовому засіданні він факт перебування в стані алкогольного сп`яніння категорично заперечував, та зазначав про те, що не вживав алкогольних напоїв, натомість суд, спотворив його пояснення та зазначив в постанові в якості його пояснень відомості, які він в судовому засіданні ніколи не говорив.
Апелянт зазначає про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, про яке йдеться у протоколі серія ААБ №197657 від 02.04.2021 року.
Вважає, що даний протокол складено за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Якщо звернути увагу на протокол про адміністративне правопорушення, то в ньому взагалі не конкретизовано його дій, які б свідчили про те, що він ухилився від проходження медичного огляду і в чому саме такі дії полягають.
Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять й направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складного відповідно до вимог п. 8 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015р., який би міг слугувати доказом того, що мене поліцейським направлялося на огляд до медичного закладу.
Більше того, під час розмови з поліцейськими, останні переконували його в тому, що йому взагалі не потрібно проходити огляд, так як він перед тим проходив огляд на стан сп`яніння і відносно нього вже було складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності. Поліцейські пояснювали те, що їм досить того, що він вже перед тим проходив огляд на місці.
При чому самі поліцейські на вул. І.Франка, 146 не пропонували йому пройти огляд на місці, та не вчиняли будь-яких дій щодо його огляду у медичному закладі.
Вся їх розмова зводилася до того, щоб переконати його у тому, що більше йому оглядів проходити не треба, оскільки він вже проходив огляд об 22:44 год. 02.04.2021 року по вул. І.Франка, 99 в м. Львові.
Наголошує, що він не міг відмовитися від проходження огляду, як про це вказує поліцейський в протоколі, оскільки йому навіть не висловлювались пропозиції пройти такий огляд.
Виходячи з наведеного, враховуючи те, що поліцейськими не було, як того вимагає порядок, забезпечено проведення належного огляду його на місці зупинки автомобіля; поліцейськими не було забезпечено проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, після того, як поліцейські дійшли висновку про те, що він своїми діями відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, хоча за таких обставин, забезпечення огляду особи в медичному закладі прямий обов`язок поліцейського згідно наведеного вище законодавства. Тобто, в даній ситуації поліцейські самоусунулися від виконання прокладених на них обов`язків та незаконно склали протокол відносно мене за відсутності складу адміністративного правопорушення, тобто самі поліцейські діяли не у відповідності до закону.
Вказане свідчить про те, що саме з боку працівників поліції мав місце вплив на нього та схиляння його до вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в дійсності, він не відмовлявся від проходження медичного огляду і лише на основі припущень працівника поліції про те, що йому проходити огляд більше не потрібно, так як його вже перед тим оглядали працівники поліції, відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
       Звертає увагу суд на те, що в присутності свідків поліцейські взагалі нічого не говорили про те, що в разі його відмови від огляду на місці зупинки транспортного засобу він підлягає доставленню до медичного закладу для подальшого проведення огляду на стан сп`яніння.
Так, даний протокол наведеним вище вимогам не відповідає. Поліцейським не було залучено для складення протоколу 2-х свідків. Окрім цього, в протоколі, всупереч наведеним вимогам, взагалі не вказано дії водія щодо ухилення від огляду.
Заслухавши виступ ОСОБА_1 та захисника Галича П.О., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ №106434 від 02 квітня 2021 року, серії ААБ №197657 від 03 квітня 2021 року; поясненнями ОСОБА_1 ; актом огляду на стан сп`яніння з використанням  приладу «Drager ALKOTEST 6820», складеного за наслідками його проведення водію ОСОБА_1 в присутності свідків   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та встановленим позитивним результатом 1,47 проміле алкоголю, вказаний акт містить підписи свідків; квитанцією «Drager ALKOTEST 6820» прилад №ARНЕ-0129 за наслідками проведення 02.04.2021 року о 22 год. 44 хв. водію ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та встановленим позитивним результатом 1,47 проміле алкоголю; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано факт проведення 02.04.2021 року о 22 год. 44 хв. водію ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та встановленим позитивним результатом 1,47 проміле алкоголю, при цьому такий огляд був проведений за його добровільною згодою, в присутності свідків   ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських за 03.04.2021 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.
Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.
Покликання апелянта в апеляційній скарзі з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ ААБ №197657 від 03.04.2021 року складено за відсутності свідків, а тому такий не може бути належним доказом, то апеляційний суд звертає увагу, що не зазначення свідків в протоколі в даному випадку, по суті факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не спростовують та не можуть бути безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови судді.
В апеляційній скарзі апелянт наголошує, що на відеозаписі, долученому до протоколу серії ОБ ААБ №197657 від 03.04.2021 року, жодним чином не зафіксовано факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, проте наведене спростовується відеозаписом, оскільки на такому чітко зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому, в протоколах зазначено, що гр-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Апелянт зазначає про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, про яке йдеться у протоколі серія ААБ №197657 від 02.04.2021 року, оскільки в ньому не конкретизовано його дій, які б свідчили про те, що він ухилився від проходження медичного огляду і в чому саме такі дії полягають, проте наведене спростовується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, згідно якого, 02 квітня 2021 року о 23 год. 55 хв. у м.Львові по вул. Ів.Франка,146 ОСОБА_1 керував автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку на місці, а також у медичному закладі.
Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують та не містять правових підстав для скасування судового рішення.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 – без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                         Гончарук Л.Я.