ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 816/1607/17
адміністративне провадження № К/9901/31541/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О., 
суддів: Дашутіна І.В., Желтобрюх І.Л.,
розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобинський переробний завод" до Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.11.2017, прийняту у складі головуючого судді Клочка К.І., та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018, прийняту у складі колегії суддів: Старосуда М.І. (головуючий), Яковенка М.М., Лях О.П. 
І. Суть спору
1. У вересні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Глобинський переробний завод" звернулося до суду з позовом до Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - Кременчуцька ОДПІ), Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - ГУ ДФС у Полтавській області) у якому просило суд визнати протиправним та податкове повідомлення-рішення від 17.06.2015 №0002251500/135/ППР-ЮО-16-08. 
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ "Глобинський переробний завод" зазначило, що ним не було допущено порушень податкового законодавства, господарські операції товариства з контрагентами мали реальний характер, оформлені належними первинними документами та в повному обсязі відображені в бухгалтерському та податковому обліках. Свій податковий кредит у перевіряємому періоді позивач формував у відповідності із вимогами законодавства, що діяло на момент вчинення спірних господарських правовідносин, та не може нести відповідальність у разі невиконання зобов`язань по сплаті ПДВ до бюджету його контрагентами.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3. Судами попередніх інстанцій установлено, що ТОВ "Глобинський переробний завод" 15.10.1999 зареєстровано в якості юридичної особи, номер та дата запису в Єдиному державному реєстрі про включення відомостей про юридичну особу 1 561 120 0000 000180 від 24.02.2005. Позивач взятий на податковий облік 22.10.1999 та є платником податку на додану вартість.
4. У період з 07.05.2015 по 14.05.2015 Кременчуцькою ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Глобинський переробний завод" з питань правильності, повноти та обґрунтованості декларування від`ємного значення у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року у розмірі 4 847 209 грн.
5. За результатами перевірки складено акт від 21.05.2015 №9/16-08-15-33/ НОМЕР_1 , відповідно до висновків якого зафіксовано порушення позивачем пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.4, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 ПК України, а саме, платником завищено суму податкового кредиту у розмірі 2 680 516 грн, у зв`язку з чим на 2 680 516 грн завищено значення ряд. 19 "Від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду" та значення ряд. 24 "Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду)" декларації з ПДВ за лютий 2015 року.
6. На підставі висновків акту Кременчуцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 17.06.2015 №0002251500/135/ППР-ЮО-16-08, яким ТОВ «Глобинський переробний завод» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 2 680 516 грн.
7. Не погоджуючись з правомірністю податкового повідомлення-рішення від від 17.06.2015 №0002251500/135/ППР-ЮО-16-08 позивач звернувся до суду з цим позовом.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
8. Полтавський окружний адміністративний суд постановою від 01.11.2017 адміністративний позов задовольнив частково.
9. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 17.06.2015 №0002251500/135/ППР-ЮО-16-08 в частині визначення зменшення від`ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 2 301 614 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
10. Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що господарські операції позивача з ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ТОВ "Естреля Лімітед" та ТОВ "Комфорт-Н" мали реальний характер, викликаючи зміни в структурі активів позивача, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, мали зв`язок із господарською діяльністю позивача, тому формування позивачем за вказаними господарськими операціями податкового кредиту з ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних ґрунтується на вимогах Податкового кодексу.
11. Відмовляючи в задоволені позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення-рішення суму 378 902 грн, суд першої інстанції виходив з безпідставності формування позивачем податкового кредиту у лютому 2015 року за рахунок господарської операції з контрагентом ПП "А-Куб", оскільки фіктивність господарської діяльності ПП "А-Куб" встановлена вироком суду.
12. Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 31.01.2018 підтримав позицію суду першої інстанції та за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
IV. Касаційне оскарження
13. У касаційній скарзі Кременчуцька ОДПІ, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невірної правової оцінки обставин у справі, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
14. У відзиві на касаційну скаргу представник ТОВ "Глобинський переробний завод вказує, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій винесені законно та обґрунтовано, на підставі всебічного та повного дослідження матеріалів та обставин справи, доводи ж касаційної скарги висновків цих судів не спростовують.
15. Відповідач ГУ ДФС у Полтавській області своїм правом на подання пояснень на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає перегляду судового рішення.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
16. Пункт 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України).
17. Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.
18. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
19. Підпункт 134.1.1. пункту 134.1. статті 134.
20. Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
21. Пункт 198.1. статті 198 ПК України
22. До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
23. Абзац 1 пункту 198.2. статті 198 ПК України
24. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
25. Пункт 198.3 статті 198 ПК України
26. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
27. Нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
28. Пункт 198.6 статті 198 ПК України
29. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
30. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
31. Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»
32. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
33. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
34. Частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»
35. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
36. Частина друга статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»
37. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
VI. Оцінка Верховного Суду
38. Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 17.06.2015 №0002251500/135/ППР-ЮО-16-08, яке ґрунтується на висновках останнього щодо безтоварності операцій позивача із контрагентами ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ТОВ "Естреля Лімітед" та ТОВ "Комфорт-Н", ПП "А-Куб".
39. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
40. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
41. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.
42. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
43. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
44. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.
45. Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.
46. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
47. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
48. У ході розгляду справи суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про правомірність формування позивачем даних податкового обліку за результатом господарських операцій з контрагентом з огляду на те, що факт вчинення спірних операцій підтверджується належними первинними документами складеними за результатом дійсних, реально виконаних правочинів. Оцінюючи облікові документи, надані позивачем щодо цих операцій, суди визнали їх достовірними та достатніми доказами, що підтверджують як спірні операції, так і задекларовані позивачем показники податкового обліку.
49. Cуди відхилили доводи контролюючого органу про допущені позивачем порушення вимог податкового законодавства, які були виявлені під час проведення перевірки, щодо безпідставності формування даних податкового обліку за господарськими операціями, які не підтверджені належними первинними документами та проведені (оформлені) з контрагентами, які мають ознаки фіктивності та у яких відсутні необхідні умови та ресурси для проведення відповідної господарської діяльності, й дійшли висновку про достовірність задекларованих позивачем даних, а відповідно і про правомірність формування податкового кредиту з податку на додану вартість за господарськими операціями проведеними з контрагентом-постачальником, оскільки такі операції фактично відбулись та є реальними.
50. Так, судами попередніх інстанцій установлено, що позивач є виробничим підприємством, що займається переробкою сої, а продукція комплексу з переробки сої сертифікована УкрСЕПРО. Основними видами діяльності ТОВ "Глобинський переробний завод" є, зокрема: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів; 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Позивач є власником комплексу з переробки сої, до складу якого входять: вагова, виробнича лабораторія, авторозгрузка, зерноприймальний і зернонакопичувальний пункти, зерносховище, підготовчий і екстракційний цехи, будівля очисних споруд, тощо.
51. У лютому 2015 року позивач здійснив закупівлю сої у ТОВ   ГК   "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед" та ТОВ "Комфорт-Н", а саме:
52. 14.01.2015 між позивачем та ТОВ ГК "Прометей" укладено договір поставки №09/01/2015-С, відповідно до якого ТОВ ГК"Прометей" (постачальник) поставив позивачу товар (сою) - кількістю 572,800 т на загальну суму 5 232 168,31 грн, в тому числі ПДВ - 872 028,04 грн. Обсяги поставленої сої відповідають обсягам, домовленості про поставку яких досягнуто сторонами в додатках №№1-8 та додаткових угодах №№2-3 до договору поставки від 14.01.2015 №09/01/2015-С.
53. Згідно із додатками №№1-8 до договору поставки від 14.01.2015 №09/01/2015-С, які є невід`ємною частиною договору, сторони домовилися, що поставка товару здійснюється постачальником на умовах DAP (поставка до місця призначення ТОВ "Глобинський переробний завод", що знаходиться за адресою м. Глобине, вул. Карла Маркса, 203) відповідно до правил Інкотермс 2010 (пункт 2 додатків).
54. Перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей підтверджується копіями товарно-транспортних накладних та реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку. Фактичний заїзд автомобілів з товаром на територію ТОВ "Глобинський переробний завод" підтверджується витягом з журналу реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах /Надходження/ за лютий 2015 року, а якість поставленої сої підтверджується картками аналізу зерна.
55. Окрім того, реальність указаної господарської операції підтверджують також рахунки-фактури, видаткові накладні, податкові накладні та платіжні доручення про оплату позивачем поставленого товару в повному обсязі.
56. 26.01.2015 між позивачем (покупець) та ТОВ "Рай-Т" (постачальник) укладено договір поставки №34/01/2015-С, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити у власність покупця сою, який у свою чергу зобов`язався прийняти та оплатити товар: сою врожаю 2014 року насипом.
57. Фактичне транспортування ТМЦ від постачальника до ТОВ "Глобинський переробний завод" здійснювалося на умовах, визначених у додатках до договору поставки від 26.01.2015 №34/01/2015-С та підтверджується товарно-транспортними накладними, реєстрами ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку, журналом реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах /Надходження/ за лютий 2015 року, а якість поставленої сої підтверджується картками аналізу зерна.
58. Виконання умов вказаного договору підтверджується копіями: видаткових накладних, податкових накладних та рахунків-фактур на загальну суму господарських операцій 4 434 549,45 грн., в т.ч. ПДВ - 739 091,58 грн, платіжними дорученнями про оплату придбаного товару у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ТОВ "Рай-Т".
59. 25.02.2015 між ТОВ "Глобинський переробний завод" (покупець) та ТОВ "Естреля Лімітед" (постачальник) укладений договір поставки №62/02/2015-С, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити товар у власність покупця, який у свою чергу зобов`язався прийняти та оплатити, товар: сою врожаю 2014 року насипом.
60. Перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей підтверджується товарно-транспортними накладними, реєстрами ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку, журналом реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах /Надходження/ за лютий 2015 року, а якість поставленої сої ТОВ "Естреля Лімітед" підтверджується картками аналізу зерна.
61. Виконання умов вказаного договору поставки підтверджується копіями видаткових накладних від 26.02.2015 №РН-0000001, від 27.02.2015 №РН-0000002, від 28.02.2015 №РН-0000003, платіжними дорученнями про оплату позивачем придбаного товару у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ТОВ "Естреля Лімітед", а підставою для формування позивачем податкового кредиту слугували податкові накладні, видані ТОВ "Естреля Лімітед" від 26.02.2015 №1, №2, від 27.02.2015 №3, від 28.02.2015 №4.
62. 22.01.2015 між ТОВ "Глобинський переробний завод" (покупець) та ТОВ "Комфорт-Н" (постачальник) укладено договір поставки №27/01/2015-С, згідно якого ТОВ "Глобинський переробний завод" у лютому 2015 року придбало у ТОВ "Комфорт-Н" сою на загальну суму 2 054 139,72 грн, в т.ч. ПДВ - 342 356,62 грн.
63. За умовами пункту 2 додатків №№1-2 до договору поставки від 22.01.2015, які є невід`ємною частиною договору, поставка товару здійснювалася Постачальником на умовах DAP (поставка до місця призначення ТОВ "Глобинський переробний завод", що знаходиться за адресою м. Глобине, вул. Карла Маркса, 203) відповідно до правил Інкотермс 2010.
64. Перевезення придбаної позивачем сої підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, копіями реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку, журналом реєстрації зважування на автомобільних вагах /Надходження/ за лютий 2015 року, а якість поставленої ТОВ "Комфорт-Н" сої підтверджується картками аналізу зерна.
65. Згідно копій платіжних доручень оплата придбаного товару здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ТОВ "Комфорт-Н".
66. За результатами здійснення вказаної господарської операції ТОВ "Комфорт-Н" виписані наступні первинні бухгалтерські документи: видаткові накладні від 21.02.2015 №229, від 24.02.2015 №305, від 25.02.2015 №301, від 26.02.2015 №303; податкові накладні від 21.02.2015 №128, від 24.02.2015 №129, від 25.02.2015 №136, від 26.02.2015 №137 та рахунки від 21.02.2015 №23.02.2015, від 24.02.2015 №305, від 25.02.2015 №301, від 26.02.2015 №303. Податкові накладні містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиницю виміру товару, об`єм поставки та її ціну.
67. 19.02.2015 між позивачем (по тексту договору - Покупець) та ПП "А-Куб" (по тексту договору - Постачальник) укладено договір поставки № 46/02/2015-С, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити товар у власність покупця, який у свою чергу зобов`язався прийняти та оплатити товар: сою врожаю 2014 року насипом.
68. За умовами п. 2 додатків № 1 - № 7 до договору поставки від 19.02.2015, які є невід`ємною частиною договору, сторони домовилися що поставка товару здійснюється Постачальником на умовах DAP (поставка до місця призначення ТОВ "Глобинський переробний завод", що знаходиться за адресою м. Глобине, вул. Карла Маркса, 203) Інкотермс 2010.
69. Перевезення придбаних товарно-матеріальних цінностей підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, а також копіями реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку, а прибуття на територію ТОВ "Глобинський переробний завод" автомобілів із соєю від ПП "А-Куб" зафіксовано в журналі реєстрації зважування вантажів на автомобільних вагах.
70. Поставка товару (сої) згідно умов договору оформлена видатковими накладними від 19.02.2015 №РН-0000010, від 23.02.2015 №РН-0000017, №РН-0000019, від 25.02.2015 №РН-0000023, від 27.02.2015 №РН-0000031, від 28.02.2015 №РН-0000032, №РН-0000033.
71. ПП "А-Куб" видало позивачу податкові накладні від 19.02.2015 № РН-12, від 23.02.2015 №19, №21, від 25.02.2015 № 25, від 27.02.2015 № 31, від 28.02.2015 № 32, № 33 на загальну суму 2 273 413,66 грн, в тому числі ПДВ - 378 902,27 грн.
72. Згідно з копіями платіжних доручень оплата придбаного товару здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ПП "А-Куб".
73. На підставі наведеного, суди установили, що наданими позивачем первинними бухгалтерськими документами об`єктивно підтверджується реальність господарських операцій з зазначеними вище контрагентами, а відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій та не доведено наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.
74. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, аналізуючи взаємовідносини позивача з його контрагентами, визнав належними та допустимими доказами наявність між позивачем та його контрагентами фактів вчинення правочинів, висновуючись на тому, що на підтвердження реальності господарських операцій та мети придбання (поставки) товарів позивачем надано відповідні первинні документи.
75. За висновками судів попередніх інстанцій спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.  Доказів на підтвердження зворотного відповідачем не надано.
76. Ураховуючи наведене, суди дійшли висновку, що господарські операції позивача з ТОВ ГК "Прометей", ТОВ "Рай-Т", ПП "А-Куб", ТОВ "Естреля Лімітед", та ТОВ "Комфорт-Н" мали реальний характер, зумовлюючи зміни в структурі активів позивача, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, мали зв`язок із господарською діяльністю позивача, тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних ґрунтується на вимогах ПК України.
77. Верховний Суд у постановах від 11.11.2020 №320/1147/19, від 24.11.2020 №813/3034/15 виклав висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відповідно до якого норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
78. Відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, судом встановлено рух активів (товару) по ланцюгу від постачальника до покупця, встановлено зв`язок між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача.
79. Крім того, згідно з практикою Верховного Суду зі спорів щодо оскарження рішень податкових органів з оцінки питань щодо відсутності у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів, наявності або відсутності окремих документів, а також недоліки в їх оформленні, відсутності ТТН, порушення податкової дисципліни по ланцюгу постачання, які не можуть бути безумовною підставою для висновку про нереальність господарських операцій та для позбавлення суб`єкта господарювання податкового кредиту.
80. Згідно з висновком Верховного Суду, викладеному у постановах по справам №826/7704/16 від 19.06.2018, №2а/1770/3360/12 від 30.01.2018 критична оцінка надана посиланню контролюючих органів на відсутність у контрагентів позивача власних чи орендованих основних фондів, кваліфікованих фахівців для здійснення діяльності, оскільки сама по собі наявність або відсутність у контрагентів основних фондів, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником. При цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).
81. Судом апеляційної інстанції була надана оцінка вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 15.03.2017 у справі №490/1882/17.
82. Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка діє на момент розгляду справі у судах попередніх інстанцій) вирок суду в кримінальному провадженні який набрав законної сили, є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
83. Колегія суддів зазначає, що посилання відповідача на наявність вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, у цьому випадку не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій.
84. Податковий орган у касаційній скарзі посилається на зміст вироку, яким установлено, що ОСОБА_1 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, уклав рішення засновника № 55 від 17.12.2014 ПП «Куб», статут підприємства, відповідно до яких жінка на ім`я ОСОБА_2 стала директором та засновником указаного підприємства. (Засновником підприємства, як зазначає податковий орган була ОСОБА_3 ). ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 установчі, реєстраційні банковські документи а також печатку підприємтсва, договори про розрахунково-касове обслуговування, який отримав доступ до управління підприємством з метою прикриття незаконної діяльності.
85. Проте, як установлено судами, в період придбання TOB «Глобинський переробний завод» сої у ПП «А-КУБ» директором цього підприємства був ОСОБА_4 , відносно якого вироком не встановлено жодних фактів будь-яких протиправних дій.
86. Крім того, як установив суд апеляційної інстанції Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 12.07.2017 підтримав позицію суду апеляційної інстанції і також зазначив, що вирок не містить згадування ТОВ «Глобинський переробний завод» і стосується виключно ОСОБА_1 . Вказаним вироком не вирішувалось наперед питання про права, свободи чи інтереси скаржника і не створено преюдицію для ТОВ «Глобинський переробний завод».
87. Разом з тим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що господарські операції позивача з ПП "А-Куб" мали реальний характер, підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку, мали зв`язок із господарською діяльністю позивача, тому формування позивачем податкового кредиту з ПДВ на суму 378 902 грн на підставі належним чином оформлених податкових накладних ґрунтується на вимогах ПК України.
88. За таких обставин Верховний Суд підтримує висновки суду апеляційної інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення від 17.06.2015 №0002251500/135/ППР-ЮО-16-08 в частині на суму 378 902 грн також є протиправним та підлягає скасуванню.
89. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що позивач правомірно відніс до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість, а висновки акта перевірки про заниження податку на додану вартість за даним епізодом порушення є помилковими.
90. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суд першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення.
91. Ураховуючи приписи пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ, а також те, що касаційні скарги на судові рішення в цій справі були подані до набрання чинності цим Законом і рогляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає їх у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020).
92. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
93. Поряд із цим, відповідач просив здійснити процесуальне правонаступництво шляхом заміни відповідача Кременчуцьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області на її правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (код ЄДРПОУ 44057192).
94. З огляду на реорганізацію відповідача у справі, касаційний суд вважає за необхідне допустити відповідну заміну.
VII. Судові витрати
95. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
п о с т а н о в и в:
1. Допустити заміну відповідача Кременчуцьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області на її правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (код ЄДРПОУ 44057192).
2. Касаційну скаргу Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.
3. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 1 листопада 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2018 року у справі № 816/1607/17 залишити без змін.
4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                                 О.О. Шишов

Судді                                                                                                             І.В. Дашутін
                                                                                                                              
                                                                                                                      І.Л. Желтобрюх