ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 358/1739/19	Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В. 	
Провадження № 22-ц/817/700/21 	Доповідач - Ходоровський М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Ходоровський М.В. 
суддів -  Бершадська Г. В., Храпак Н. М., 
секретаря - Панькевич Т.І. 
з участю - представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 на ухвалу Шумського районного суду від 06 травня 2021 року (головуючий суддя Ковтунович О.В., дата виготовлення ухвали не вказана) у справі № 358/1739/19 за заявою представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Заява мотивована тим, що рішенням від 10 квітня 2020 року у справі № 358/1739/19 Шумський районний суд задовольнив позов ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ України» та стягнув з ОСОБА_1 кошти в сумі 118564,1 грн., а також судовий збір в сумі 1921,0 гривень. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Для примусового виконання рішення суду видано виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавчі провадження. 
Із листа Моторного (транспортного) страхового бюро України від 14.04.2021р., отриманого у відповідь на адвокатський запит від 12.04.2021р., стало відомо про те, що 5 квітня 2021 року на рахунок Позивача були сплачені кошти в сумі 100000,00 грн., як відшкодування завданої майнової шкоди внаслідок ДТП за участю Відповідача. 
Також зазначає, що визнання виконавчого документу, виданого у даній справі, таким, що не підлягає виконанню, є єдиним способом захисту інтересів Відповідача від безпідставного стягнення з нього коштів в рамках виконавчого провадження та єдиною можливою підставою для закінчення виконавчого провадження, що за таких обставин є необхідним та логічним.
Посилаючись на наведене, просив визнати виконавчий документ (виконавчі документи) у дані справі таким (такими), що не підлягає (не підлягають) виконанню.
Ухвалою Шумського районного суду від 06 травня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно не прийняв до уваги доводи заявника про те, що підстава для стягнення із ОСОБА_1 коштів відпала.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасника справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 13 листопада 2019 року приватне акціонерне товариство “Страхова компанія ”ПЗУ Україна” пред”явило позов до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування завданої майнової шкоди. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що, між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс» (Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії AM № 109388 від 21.07.2016 року, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 . 15.11.2016 року на автодорозі Кременець-Шумськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 , під управлінням водія ОСОБА_3 та автомобіля Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_2 , під управлінням відповідача ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно з постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 05.12.2016 року особою, винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання вищевказаного ДТП, визнано відповідача. Відповідно до звіту № 4048/16-174239 від 28.11.2016 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 233 944 грн. 51 коп. Згідно умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс» суму страхового відшкодування в розмірі 118564 грн. 10 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви Страхувальника про настання страхового випадку від 08.12.2016 року та страхового акту № UA201611500046/L01/05 від 14.11.2016 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 1990 від 03.03.2017 року. Після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в розмірі 118564 грн. 10 коп. В той же час, відповідач має посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 від 22.06.2015 року і тому на підставі п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» був звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. 12.03.2019 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулося з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди до Моторно (транспортного) страхового бюро України. Вказана вимога була отримана Моторним (транспортним) страховим бюро України 25.03.2019 року. Оскільки, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулося з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди до МТСБУ більше, ніж через рік з дати ДТП, то у останнього не виник обов`язок виплати страхового відшкодування. У зв`язку з тим, що у МТСБУ не виник обов`язок зі сплати страхового відшкодування на підставі ст. 37 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдану шкоду.
З врахуванням зазначених обставин позивач просив позов задовольнити та стягнути із відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» завдану майнову шкоду в розмірі 118564 гривень 10 копійок, а також стягнути витрати на оплату судового збору. 
Рішенням Шумського районного суду від 10 квітня 2020 року позов ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ України» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 кошти в сумі 118564,1грн., а також судовий збір в сумі 1921,0 гривень. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
На виконання вказаного рішення 01 жовтня 2020 року позивачу видано виконавчі листи.
19 жовтня 2020 року заступником начальника Шумського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанови №63321502, №63321946 з примусового виконання виконавчого листа №358/1739/19, виданого 01.10.2020 р. Шумським районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ України» майнову шкоду в сумі 118564 грн. 10 коп. та про стягнення ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ України» судового збору в сумі 1921 грн.
Як вбачається із відповіді на запит від 12.04.2021 р. МТСБУ прийняло рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 100000,00 грн. на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ», зазначена сума була перерахована 05.04.2021 р., що підтверджується платіжним дорученням № 1028901 (а.с. 7-8).
Відмовляючи у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення вимог заявника.
З таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Згідно з ч. 2 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.
Підставами для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є:
- якщо його було видано помилково;
- якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою;
- з інших причин.
Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.
Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
З врахуванням того, що Моторним (транспортним) страховим бюро України 5 квітня 2021року на рахунок Позивача були сплачені кошти в сумі 100000,00 грн., як відшкодування завданої майнової шкоди внаслідок ДТП за участю Відповідача, які судовим рішенням у даній справі ухвалено стягнути з Відповідача, у нього відсутній обов`язок сплати боргу на виконання судового рішення.
За таких обставин ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.2, 376, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

                                       ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Шумського районного суду від 06 травня 2021 року скасувати, та постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, задовольнити.
Визнати такими, що не підлягають до виконання: виконавчий лист №358/1739/19 виданий 01.10.2020 року Шумським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ СК “ПЗУ Україна” майнову шкоду 118564,10 грн.; виконавчий лист №358/1739/19 виданий 01.10.2020 року Шумським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ СК “ПЗУ Україна” судовий збір в сумі 1921 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 01 липня 2021 року. 

Головуючий 
Судді