ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 липня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 915/1237/18	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Принцевської Н.М.;
суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка,29)

Секретар судового засідання 
За участю представників сторін: 
Від Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича -  Приземний С.С., ордер серія ВЕ  № 1006174,  від 02.03.21;  
від прокуратури -  Коломійчук І.О., посвідчення  № 058842,  від 21.12.20;  
Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича
на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2021
по справі №915/1237/18
за позовом Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Очаківської міської ради
до Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління держаної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області
про знесення самочинно збудованого об`єкту, 
(суддя місцевого господарського суду: Давченко Т.М., дата та місце прийняття ухвали: 27.05.2021 року, Господарський суд Миколаївської області, м.Миколаїв, вул.Адміральська, 22)

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2021 по справі №915/1237/18 у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 01.03.2019 у справі № 915/1237/18 відмовлено, рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.03.2019 у справі № 915/1237/18 залишено в силі.
Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ФОП Омельчук В.М. звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2021 по даній справі скасувати та задовольнити заяву про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.03.2019 по справі №915/1237/18 за нововиявленими обставинами.
Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а заява задоволенню.
В апеляційній скарзі ФОП Омельчук В.М. зазначає, що після ухвалення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності заявнику стали відомі обставини, які є істотними для справи № 915/1237/18, і які не були і не могли бути відомі під час розгляду цієї справи, оскільки при прийнятті рішення Господарський суд Миколаївської області керувався хибними, неправдивими відомостями та доказами.
Так, апелянт зазначає, що Управління ДАБІ у Миколаївській області до Господарського суду Миколаївської області надало недостовірні документи, які було складено за неіснуючої перевірки.
ФОП Омельчук В.М., не погоджуючись з результатами перевірки, оскаржив їх в адміністративному порядку, і рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 визнано протиправними та скасовано приписи ДАБУ №№ 33, 34, а також постанову від 31.07.2018 № 25/1014-3359-18.
Апелянт вважає, що вказані обставини, наведені в заяві та апеляційній скарзі, є істотними для розгляду справи, їх врахування має наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2021відкрито  апеляційне провадження по справі №915/1237/18 за апеляційною скаргою ФОП Омельчука В.М. на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2021; призначено розгляд справи на 12.07.2021 о 14-00 год. 
17.06.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №915/1237/18.
25.06.2021 від Миколаївської обласної прокуратури до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ФОП Омельчука В.М. на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2021 по справі №915/1237/18, в якому прокурор заперечує проти доводів апелянта, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.
07.07.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява ФОП Омельчука В.М. про участь в судовому засіданні по справі №915/1237/18 за апеляційною скаргою ФОП Омельчука В.М. на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2021 призначеного на 12.07.2021 о 14-00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У зв`язку із перебуванням судді - члена колегії Колоколова С.І. у відпустці, розпорядженням керівника апарату суду №185 від 09.07.2021 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №915/1237/18.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 09.07.2021 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя - Принцевська Н.М., судді: Діброва Г.І., Ярош А.І.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.07.2021 справу №915/1237/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І., задоволено клопотання ФОП Омельчука В.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по справі №915/1237/18 поза межами приміщення суду.
В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи та вимоги, викладені ним в апеляційній скарзі, наполягав на її задоволенні. Представник прокуратури заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Представник третьої особи та Очаківської міської ради в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.           
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст.ст. 120, 202, 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника третьої особи та Очаківської міської ради, за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ч.1  ст. 271 Господарського процесуального кодексу України   апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 01.03.2019 у даній справі задоволено позов прокурора в інтересах держави в особі Очаківської міської ради та зобов`язано ФОП Омельчука В.М. знести самочинно збудований двоповерховий об`єкт нерухомості геометричними розмірами 17 х 34 м, висотою близько 8 м по вул. Будівельників, 7/5 у м. Очаків Миколаївської області, а також стягнуто з ФОП Омельчука В.М. на користь прокуратури Миколаївської області суму судового збору в розмірі 1762 грн.
Судом встановлено факт самовільного будівництва відповідачем об`єкта нерухомості на земельній ділянці комунальної власності комерційного призначення без оформлення речового права на землю та без документа, який надає право на виконання будівельних робіт і затвердженої проектної документації, що порушує права власника земельної ділянки в особі позивача. 
Суд дійшов висновку про те, що самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню відповідачем з метою відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав територіальної громади.
Зазначене рішення від 01.03.2019 залишене без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.11.2020. Вказані рішення і постанова залишені без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.02.2021.
04.03.2021 ФОП Омельчук В.М. звернувся до Господарського суду Миколаївської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.03.2019 у даній справі.
Заяву обґрунтовано тим, що після ухвалення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності заявнику стали відомі обставини, які є істотними для справи № 915/1237/18, і які не були і не могли бути відомі під час розгляду цієї справи, оскільки при прийнятті рішення Господарський суд Миколаївської області керувався хибними, неправдивими відомостями та доказами.
Так, заявник зазначає, що в судовому засіданні по справі № 915/1237/18 він випадково дізнався про те, що посадовими особами Управління ДАБІ у Миколаївській області була проведена позапланова перевірка підприємця Омельчука щодо додержання вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт з будівництва двоповерхової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .
З метою захисту власних прав та інтересів, а також для встановлення всіх обставин справи, заявник звернувся за юридичною допомогою до адвоката.
Отримавши 27.05.2017 та 07.06.2019 відповіді на відповідні адвокатські запити, підприємець Омельчук дізнався про те, що Управлінням ДАБІ у Миколаївській області на підставі Акту позапланової перевірки складено: 1) припис № 33 про зупинення підготовчих та будівельних дій, яким зобов`язано заявника зупинити будівельні роботи на об`єкті «Будівництво двоповерхової будівлі невизначеного призначення» за адресою: вул. Будівельників, 7/5, м. Очаків, Миколаївська область, земельна ділянка, кадастровий № 4810300000:03:002:0036, термін негайно; 2) припис № 34 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким зобов`язано підприємця Омельчука усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, шляхом оформлення відповідних документів, що дають право виконувати будівельні роботи за адресою: вул. Будівельників, 7/5, м. Очаків, Миколаївська область, земельна ділянка, кадастровий №4810300000:03:002:0036, терміном до 17.09.2018 року. Заявнику також стало відомо, що 31.07.2018 Управлінням ДАБІ у Миколаївській області винесено постанову №25/1014-3359-18 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою підприємця Омельчука визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 66276 грн.
ФОП Омельчук В.М., не погоджуючись з результатами перевірки, оскаржив їх в адміністративному порядку, і рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 визнано протиправними та скасовано вказані вище приписи №№ 33, 34, а також постанову від 31.07.2018 № 25/1014-3359-18.
Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2021 по справі №915/1237/18 у задоволенні заяви ФОП Омельчука В.М. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 01.03.2019 у справі № 915/1237/18 відмовлено, рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.03.2019 у справі № 915/1237/18 залишено в силі.
Місцевий господарський суд зазначив, що неможливо визнати факт ухвалення та набрання законної сили рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 у справі № 400/2759/19 нововиявленою обставиною в даній справі, оскільки, по-перше, на час розгляду Господарським судом Миколаївської області даної справи цієї обставини не існувало; по-друге, відсутні підстави вважати, що врахування судом цієї обставини мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.
Суд першої інстанції в в оскаржуваній ухвалі вказав, що підприємцем Омельчуком В.М. не доведено наявності підстав для перегляду рішення суду в даній справі за нововиявленими обставинами.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2021 по справі №915/1237/18 задоволенню не підлягає, а ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2021 по справі №915/1237/18 слід залишити без змін, з огляду на наступне
Відповідно до ст. 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за  нововиявленими  або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за  нововиявленими  обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Згідно з ч. 4 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за  нововиявленими  обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
За змістом ч. 5 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України при перегляді судового рішення за  нововиявленими  або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Перегляд судового рішення за  нововиявленими  обставинами - окрема процесуальна форма судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. До  нововиявлених  обставин у розумінні наведених положень належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. При цьому необхідними ознаками  нововиявлених  обставин є їх наявність на час розгляду справи; те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність таких обставин для розгляду справи.
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу рішення суду. Поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту) чітко розрізняються між собою. Не можуть вважатися такими обставинами подані учасником справи листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.   Тобто, нові докази, які  не існували  на час судового розгляду справи, у розумінні положень процесуального законодавства не можуть вважатися  нововиявленими  обставинами.
Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються  нововиявленими  нові обставини, виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2019, судове провадження № 11-813за19).       
Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у   справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності  нововиявлених  обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.
За змістом наведених правових норм необхідними умовами  нововиявлених  обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.
Не може вважатися  нововиявленою  обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.
Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є  нововиявленими  обставинами.
Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не  нововиявленими  обставинами.
Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за  нововиявленими  обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 19/5009/1481/11).
Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п. п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003; ухвала суду щодо прийнятності заяви № 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п. п. 42-44 рішення суду у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011). Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з  нововиявленими  обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (п. п. 27 - 34 рішення суду у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 927/943/16.
Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за  нововиявленими  або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за  нововиявленими  або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за  нововиявленими  або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за  нововиявленими  або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
Прийняття заяви про перегляд судового рішення за  нововиявленими  обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності  нововиявлених  обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за  нововиявленими  обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.11.2020 у справі № 904/4470/16.
Згідно з практикою ЄСПЛ процедура поновлення розгляду справи за  нововиявленими  обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції за умови відсутності зловживання (пункти 27-28 рішення від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії", заява №69529/01 і пункт 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" №2).
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду судових рішень мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення ЄСПЛ у справі "Рябих проти Росії", заява  №52854/39); у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з  нововиявленими  обставинами передбачає наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27- 34 рішення ЄСПЛ від 18.11.2004р. у справі "Праведная проти Росії").
Як зазначалося раніше, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 визнано протиправними та скасовано приписи ДАБІ №№ 33, 34, а також постанову від 31.07.2018 № 25/1014-3359-18. У заяві про перегляд справи за ново виявленими обставинами ФОП Омельчук В.М. зазначає, що рішення місцевого господарського суду ґрунтувалося саме на вказаних приписах, які були скасовані рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 у справі № 400/2759/19.
З вказаними доводами апелянта судова колегія не погоджується з зазначає, що рішення місцевого господарського суду у даній справі мотивоване, зокрема і тим, що ФОП Омельчуком В.М. здійснюється будівництво без оформлення права на земельну ділянку, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, та належно затвердженого проекту.
При цьому в рішенні вказано, що відповідно до інформації Очаківської міської ради Миколаївської області № 1257/02-10-07 від 21.09.2018 строк дії раніше укладеного відповідачем договору оренди земельної ділянки сплив 21.06.2016, про що відповідача повідомлено листом від 13.07.2016; жодних заяв чи повідомлень з його боку про намір продовжити дію договору оренди земельної ділянки не надходило. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.10.2018 № 142876920, земельна ділянка площею 0,5 га за адресою: Миколаївська область, м. Очаків (кадастровий номер №4810300000:03:002:0036) належить до земель комунальної власності, право оренди або інші речові права на неї не зареєстровані (т. 1 а.с. 194).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що рішення суду від 01.03.2019 ґрунтується не лише на посиланнях на документи, які визнано протиправними та скасовано рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 у справі №400/2759/19, а визначені заявником як нововиявлені обставини не спростовують решти фактів, покладених в основу рішення від 01.03.2019.
Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що  рішення суду в даній справі прийняте 01.03.2019, тобто на час розгляду справи судом першої інстанції не існувало судового рішення від 12.12.2019 в адміністративній справі № 400/2759/19, на яке посилається ФОП Омельчук В.М.
Таким чином, правомірними є висновки суду першої інстанції, що неможливо визнати факт ухвалення та набрання законної сили рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 у справі № 400/2759/19 нововиявленою обставиною в даній справі, оскільки, по-перше, на час розгляду Господарським судом Миколаївської області даної справи цієї обставини не існувало; по-друге, відсутні підстави вважати, що врахування судом цієї обставини мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте, оскільки в даному випадку предметом позовних вимог є звільнення належної позивачеві земельної ділянки, шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту. Оформлення будь-яких дозвільних документів на будівництво на земельній ділянці, яка не відводилася для таких цілей, жодним чином не підтверджує законність самочинного будівництва та не спростовує висновок суду про задоволення позову у даній справі.
Доводи апелянта про обізнаність останнього про набрання законної сили рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 по справі № 400/2759/19 лише з 01.03.2021 (з моменту отримання адвокатом заявника Приземним С.С. відповіді Миколаївського окружного адміністративного суду на відповідний запит) також не приймаються до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду Південно-західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги ФОП Омельчука В.М. на рішення суду в даній справі заявник у доповненнях від 21.09.2020 до апеляційної скарги зазначав про існування чинного рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 у справі №400/2759/19 та те, що П`ятим апеляційним адміністративним судом 05.03.2020 повернуто апеляційну скаргу Управління ДАБІ у Миколаївській області на указане судове рішення.
Крім того, посилання на вказану справу також міститься в постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 по даній справі.
З огляду на наведені обставини, враховуючи приписи чинного законодавства України, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем не доведено істотність обставин для розгляду даної справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового  рішення,  ніж те, яке було прийнято), що є головною обставиною для  нововиявлених  обставин в цілому.
При цьому, зважаючи на докази та позицію відповідача, наведену в апеляційній скарзі, колегія суддів не має процесуальних підстав вдаватися до переоцінки доказів та дослідження нових доказів, адже в межах поданої відповідачем заяви про перегляд судового  рішення, саме в зв`язку із виникненням  нововиявлених  обставини, колегія суддів досліджує такі обставини на предмет їх відповідності вимогам статті 320 Господарського процесуального кодексу України в площинні їх істотного значення для вирішення справи.
Як вже вказувалося судовою колегією, нововиявлена обставина - це юридичний факт, передбачений нормами права, який тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового акту, то вона обов`язково вплинула би на остаточні висновки суду; юридичний факт, наявний на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомим ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.
Відповідно підсумовуючи усе вищеописане колегія суддів зазначає, що на відміну від перегляду судового  рішення  в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою перегляду  рішення  за  нововиявленими  обставинами є не недоліки розгляду справи судом (неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права тощо), а те, що на час ухвалення  рішення  суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з  нововиявленими  обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового  рішення.
Господарський суд вправі змінити або скасувати судове  рішення  за  нововиявленими  обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Процедура скасування остаточного судового  рішення  у зв`язку з  нововиявленими  обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування  рішення,  повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34  рішення  Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року).
Наведені скаржником обставини не спростовують фактів, які були покладені в основу  рішення  місцевого господарського суду, а врахування судом таких обставин не мало б наслідком прийняття іншого судового  рішення,  ніж те, яке було прийняте.
З огляду на наведене, обставини, на які посилається відповідач, як на нововиявлені, не мають ознак, одночасна наявність яких є необхідною умовою віднесення тієї чи іншої обставини до  нововиявлених,  тобто, таких, які можуть бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового  рішення,  в порядку глави 3 розділу IV ГПК України.
Таким чином, враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище обставин та положення статтей 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені скаржником в заяві обставини, не є  нововиявленими  обставинами в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України, а тому заява  про перегляд за нововиявленими  обставинами  рішення  місцевого господарського суду у даній справі не підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2021 по справі №915/1237/18 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2021 по справі №915/1237/18 - без змін.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2021 по справі №915/1237/18 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2021 по справі №915/1237/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченими ст.ст. 287-288 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 15.07.2021 року.

Головуючий судд:                                                         Н.М. Принцевська                 

Судді:                                                                            Г.І. Діброва      
                                       
                                                                                А.І. Ярош