УХВАЛА

11 серпня 2021 року  
Київ
справа №120/5253/20-а
адміністративне провадження №К/9901/26101/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.
перевірив касаційну скаргу Вінницького апеляційного суду на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького апеляційного суду, за участю третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Вінницького апеляційного суду, в якому просив: визнати протиправними визнати протиправними дії щодо нарахування та виплати суддівської винагороди йому, як судді Вінницького апеляційного суду, за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року із застосування обмеження встановленого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»; зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату суддівської винагороди на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що встановлений з 01 січня 2020 року, надбавки за вислугу років 40% від посадового окладу, за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року у сумі 318111,00 грн.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Вінницького апеляційного суду щодо нарахування та виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з з 18 квітня по 28 серпня 2020 року, із застосуванням обмеження її розміру на підставі   Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». Зобов`язано Вінницький апеляційний суд нарахувати та виплатити недоплачену за період з 18 квітня по 28 серпня 2020 року суддівську винагороду позивачу на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з утриманням передбачених законом загальнообов`язкових платежів.
13 липня 2021 року Вінницький апеляційний суд подав касаційну скаргу на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, просить переглянути та скасувати судове рішення на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Предметом спору у цій справі є обчислення розміру суддівської винагороди, з урахуванням обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020   рік».
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 липня 2021 року  касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Недоліки скарги усунуто у строк, встановлений судом.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що позивач працює суддею, що у значенні Закону України «Про запобігання корупції» (норми якого були чинними на час відкриття провадження у справі судом першої інстанції), передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є, зокрема, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Підставою оскарження судових рішень Вінницький апеляційний суд, зокрема, зазначив, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у справах №340/1916/20 та 520/13014/2020, так як суд першої інстанції неправильно визначив суб`єктний склад сторін у справі та не застосував положення частин третьої, четвертої статті 48 КАС України, а суд апеляційної інстанції не виправив допущені судом порушення. 
Аналізуючи зміст оскаржуваних судових рішень та ураховуючи обставини, установлені судами у цій справі, Верховний Суд дійшов висновку, що такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах правильності застосування судами положень статей 48,49 КАС України та відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанції на предмет урахування ними висновків Верховного Суду, висловлених у справах №   340/1916/20 та 520/13014/2020. 
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Запорізької обласної прокуратури на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Запорізької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним і скасування рішення наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
3.   Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
4. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подачі заперечень на заяву про зупинення виконання судового рішення. 
5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                           С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                              О.В. Кашпур
                                                                                                              О.Р. Радишевська