Єдиний унікальний номер 225/3252/20 
Номер провадження 22-ц/804/1806/21        

Номер провадження 22-ц/804/1806/21                                                                                Доповідач Корчиста О.І.

ПОСТАНОВА
Іменем   України

17 серпня 2021 року    Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді:              Корчистої О.І.
суддів:    Канурної О.Д., Папоян В.В.
за участю секретаря              Володовського Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу №225/3252/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,
на заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 28 вересня 2020 року (суддя СоляникА.В.),

                                                        встановив:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (далі за текстом ТОВ «Глобал Спліт») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 09 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» (далі за текстом ПАТ «ВБР Банк») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №ІКАРNABG.235736.001.
Відповідно до умов Кредитного договору ПАТ «ВБР Банк» надав ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) в сумі 160 886,24 гривень для придбання автомобіля, який узяв на себе зобов`язання повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 08 квітня 2021 року та сплатити проценти за його користування.
09 квітня 2014 року між ПАТ «ВБР Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №РХ029031.235737.001, за умовами якого ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання поруки  за виконання Позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за вищенаведеним кредитним договором.
Також, 09 квітня 2014 року між ПАТ «ВБР Банк» та ОСОБА_1 укладено договір застави рухомого майна №ZХА019500.235736.002, яким ОСОБА_1 у забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором передав у заставу ПАТ «ВБР Банк» автомобіль хетчбек-В легковий, марки «Hyundai», модель I30, синього кольору, 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований Центр ДАІ 1403 від 08 квітня 2014 року та на обліку перебуває там же. 
06 березня 2019 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено Договір №146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог, за умовами якого до ТОВ «Глобал Спліт» перейшли права вимоги, в тому числі за Кредитним договором №ІКАРNABG.235736.001 від 09 квітня 2014 року між ПАТ «ВБР Банк» та ОСОБА_1 , а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення.
Отже, відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ТОВ «Глобал Спліт» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником ОСОБА_1 , а також новим стягувачем у виконавчих провадженнях.
Просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Глобал Спліт» суму заборгованості за кредитним договором № ІКАРNABG.235736.001 від 09 квітня 2014 року в сумі 284771,35 гривень та судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 28 вересня 2020 року позовні вимоги ТОВ «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Глобал Спліт» суму заборгованості за кредитним договором №ІКАРКАВС.235736.001 від 09 квітня 2014 року в розмірі: 284 771,35 гривень, з яких: сума основної заборгованості 148 185,68 гривень, сума заборгованості по відсоткам 136 585,67 гривень. 
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь ТОВ «Глобал Спліт» судовий збір у розмірі 4271,57 гривень в рівних частинах, тобто по 2135,79 гривень з кожного.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 28 вересня 2020 року скасувати, ухвалити нове рішення.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідачі не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
В рішенні суду зазначено про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №IKAPKABC.235736.001 від 09 квітня 214 року, але такий договір не укладався, адже було укладено договір №ІКАРNABG.235736.001 від 09 квітня 214 року.
Також зазначає, що, в порушення п.3.1.15 кредитного договору, їх не було повідомлено про відступлення права вимоги і укладення банком та ТОВ «Глобал Спліт» договору купівлі-продажу прав вимоги №146 від 06 березня 2019 року
Крім цього, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що 31 жовтня 2014 року ПАТ «ВБР Банк» пред`явило до ОСОБА_1 вимогу, в якій зазначило про зміну умов кредитного договору та вимагало дострокового повернення кредиту в строк до 27 листопада 2014 року.
Останній платіж за кредитним договором, зроблений відповідачем 04 серпня 2014 року, а позивач звернувся до суду з позовом у червні 2020 року, тобто з пропуском строку позовної давності, яку відповідач просила застосувати.
Також зазначає, що оскільки банк 31 жовтня 2014 року пред`явив до ОСОБА_1 вимогу, якою змінив умови кредитного договору та достроково вимагав повернення всієї суми кредиту, то відбулась зміна строку виконання основного зобов`язання, а тому, з урахуванням п.14 договору поруки, яким визначено строк дії поруки у п`ять років з дня  настання терміну повернення кредиту за кредитним договором, порука припинилась 27 листопада 2019 року. У зв`язку з цим позивач пропустив строк звернення до суду із зазначеним позовом до поручителя ОСОБА_2 .

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позивачем ТОВ «Глобал Спліт» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.  

ПОЯСНЕННЯ СТОРІН У СУДОВОМУ ЗАСІДАННІ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
В судове засідання апеляційного суду відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Подали заяви з проханням розглянути справу без їх участі.
В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ТОВ «Глобал Спліт» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до кредитного договору №ІКАРКАВС.235736.001 від 09 квітня 2014 року ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 160886,24 гривень і зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 08 квітня 2021 року та сплатити проценти за його користування.
Згідно п. 1.2. Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: придбання авто.
Відповідно до п.п. 2.4. Період сплати кредиту, комісії та процентів: з 1-го по 10-число кожного місяця, починаючи з наступного місяця, після дати підписання дано договору. При несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк вони вважають простроченими.
Також судом встановлено, що 09 квітня 2014 року між ПАТ «ВБР Банком» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №РХ029031.235737.001, предметом якого є надання поруки за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.
Відповідно п. 6 Договору поруки у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед кредитором солідарні боржники.
Однак, в порушення умов договору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 несвоєчасно сплачували суми кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом.
06 березня 2019 року між ПАТ «ВБР Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги №146, відповідно до умов якого останній набув права грошової вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.  
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно  з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Глобал Спліт» суд першої інстанції виходив з того, що наявні у справі докази вказують на наявність у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем заборгованості в сумі 284771,35 гривень і на право кредитора звернутися до поручителя ОСОБА_2 з вимогою про солідарне стягнення з боржником ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна за наступних підстав.
Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.
Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно з частинами першою та другою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Встановлено, що 09 квітня 2014 року між ПАТ «ВБР Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №ІКАРNABG.235736.001, відповідно до умов якого ПАТ «ВБР Банк» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 160886,24 гривень для придбання автомобіля, який узяв на себе зобов`язання повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 08 квітня 2021 року та сплатити проценти за його користування. (т.І, а.с.6-11)
Також встановлено, що 09 квітня 2014 року між ПАТ «ВБР Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №РХ029031.235737.001, за умовами якого ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання поруки за виконання Позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за вищенаведеним кредитним договором. (т.І, а.с.24-25)
Згідно договору застави рухомого майна №ZХА019500.235736.002 від 09 квітня 2014 року, укладеного між ПАТ «ВБР Банк» та ОСОБА_1 , у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 передав у заставу ПАТ «ВБР Банк» автомобіль хетчбек-В легковий, марки «Hyundai», модель I30, синього кольору, 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований Центр ДАІ 1403 від 08 квітня 2014 року та на обліку перебуває там же. (т.І, а.с. 26-29)
Відповідно до положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За вимогами ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
06 березня 2019 року між ПАТ «ВБР Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено Договір №146 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог, за умовами якого до ТОВ «Глобал Спліт» перейшли права вимоги, в тому числі за Кредитним договором №ІКАРNABG.235736.001 від 09 квітня 2014 року, укладеним між ПАТ «ВБР Банк» та ОСОБА_1 , а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення. (т.І, а.с.30-31)
Вказаний доказ підтверджує виникнення у позивача права вимоги до відповідачів.
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про неповідомлення відповідачів про заміну кредитора є необґрунтованими та не впливають на дійсність права вимоги чи недійсність відступлення права вимоги, оскільки відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно Вимоги ПАТ «ВБР Банк» від 31 жовтня 2014 року Вих.№1162-ПЗ, яку було надано ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції у зв`язку із задоволенням клопотання представника ТОВ «Глобал Спліт» про витребування доказів, ПАТ «ВБР Банк» змінив умови кредитного договору №ІКАРNABG.235736.001, який було укладено між ними та ОСОБА_1 09 квітня 2014 року, та вимагав дострокового повернення кредиту, сплати винагороди та відсотків за його користування та виконання інших зобов`язань, передбачених кредитним договором в строк до 27 листопада 2014 року. Також у Вимозі зазначено про наявність заборгованості у ОСОБА_1 перед ПАТ «ВБР Банк», яка станом на 28 жовтня 2014 року складає 155 181,86 гривень та складається із: заборгованості за кредитом в сумі 146004,85 гривень, простроченої заборгованості за кредитом в сумі 2180,83 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2176,34 гривень та простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 4819,84 гривень. (т.ІІ, а.с. 31)
Отже, пред`явивши Вимогу до ОСОБА_1 та змінивши умови кредитного договору, ПАТ «ВБР Банк», змінив і строк виконання зобов`язання за вказаним договором, визначивши його до 27 листопада 2014 року.
Відповідно до п.8.6 Кредитного договору №ІКАРNABG.235736.001 від 09 квітня 2014 року сторони домовились, що строк позовної давності до вимог за цим Договором становить 10 років.
Як убачається з матеріалів справи із зазначеним позовом ТОВ «Глобал Спліт» звернулось до суду 09 червня 2020 року, тобто в межах строку позовної давності для пред`явлення вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення заборгованості із поручителя ОСОБА_2 у зв`язку із закінченням строку дії поруки, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (частина четверта). 
Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (частина друга статті 252 ЦК України).
Виходячи з положень частини 4 статті 559 ЦК України, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинна бути пред`явлена у судовому порядку в межах строку дії договору поруки, або протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем) (постанова Судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 дійшла висновку, що поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.
Як убачається зі змісту п.14 Договору поруки, сторони визначили, що порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (п`яти) років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. (т.І, а.с.24-25) 
Оскільки строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором ПАТ «ВБР Банк» було змінено шляхом пред`явлення вимоги та визначено такий строк до 27 листопада 2014 року, то строк дії поруки припинився 28 листопада 2019 року, а з позовом ПАТ «Глобал Спліт» звернувся до суду 09 червня 2020 року.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо пропуску строку звернення з вимогою про стягнення заборгованості до поручителя обґрунтовані, а тому позовні вимоги ТОВ «Глобал Спліт» в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.
Визначаючи розмір заборгованості, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 , апеляційний суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, який міститься у Вимозі від 31 жовтня 2014 року, загальний розмір якої складає 155181,86 гривень. (т.ІІ, а.с.31) 
Також суд апеляційної інстанції перевірив посилання апелянта на порушення процесуального закону щодо неналежного сповіщення про розгляд справи та встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були сповіщені про розгляд справи  шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті Судової влади України  21 липня 2020 року, 06 серпня 2020 року, 16 вересня 2020 року про що у справі є відповідні письмові докази. (т.І, а.с. 63, 64, 66, 67, 72, 73)
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для реалізації статті 6 Європейської конвенції з прав людини, якою передбачено виконання судових рішень, що не можуть залишатися невиконаними. Відповідь на питання щодо завершення для особи чи організації акту правосуддя великою мірою залежить від ефективної системи виконання рішень судів, а якщо справа стосується рішень іноземних судів, то й від визнання таких рішень в конкретній державі.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено з  порушенням матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Глобал Спліт».

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача.
Згідно з частиною 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 35 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10   від 17 жовтня 2014 року вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.
При пред`явленні позову до кількох відповідачів одним або кількома позивачами, звільненими від сплати судового збору, він стягується в дохід держави за рішенням суду окремо з кожного відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову кількома звільненими від сплати судового збору позивачами до одного відповідача судовий збір з відповідача стягується в дохід держави з урахуванням загальної суми всіх вимог.
При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.
Згідно п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27 квітня 2006 року  компенсація судових витрат у цивільних та адміністративних справах здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань судів, якими винесено відповідне рішення.
З огляду на те, що суд апеляційної інстанції позовні вимоги ТОВ «Глобал Спліт» до  ОСОБА_1 задовольнив частково та дійшов висновку про стягнення заборгованості в сумі 155181,66 гривень, судовий збір підлягає компенсації пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

                                                       постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 28 вересня 2020 року скасувати.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором  задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором №IKAPNABG.235736.001 від 09 квітня 2014 року в сумі 146004,85 гривень, прострочену заборгованість в сумі 2180,83 гривен, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2176,34 гривень, прострочену заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4819,84 гривень, а всього 155181,86 гривень.
Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір в сумі 1163,86 гривень.
У задоволенні позовних вимог  Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором  відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:                                        

Повний текст постанови складено 18 серпня 2021 року.

Головуючий                                                                                                         О.І. Корчиста