Справа № 161/10234/21  Провадження №33/802/621/21 	Головуючий у 1 інстанції:Кихтюк Р. М. 	
Категорія:ч.1 ст.173-2 КУпАП  	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду – Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 , її захисника – адвоката Кобилинського А.О., представника потерпілого – адвоката Лавренчука О.В., розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілого – адвоката Лавренчука О.В. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:
Даною постановою провадження у справі щодо  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрите на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 18.05.2021 о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання у АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру щодо свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме: ображала нецензурними словами, висловлювала словесні погрози.
Не погоджуючись із рішенням суду, представник потерпілого подав апеляційну скаргу, у якій вважає постанову суду незаконною. Просить скасувати судове рішення та визнати  ОСОБА_1  винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника потерпілого Лавренчука О.В., який підтримав апеляцію у повному обсязі та просив скасувати постанову судді і визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 , та її захисника Кобилинського А.О., які апеляційну скаргу заперечили і просили залишити судове рішення без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.
Так, відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, у ній відсутні та суду не представлено беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 18.05.2021 о 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання у АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру щодо свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме: ображала нецензурними словами, висловлювала словесні погрози (а.с.1).
Однак, аналіз матеріалів справи свідчить про те, що виклик працівників поліції був здійсненний ОСОБА_1 саме через вчинення домашнього насильства щодо неї чоловіком ОСОБА_2 ..
Вказаний факт стверджується рапортом помічника чергового Луцького РУП ГУНП у Волинській області Плечій Ф.І. (а.с.5).
Суд апеляційної інстанції вважає, винуватість ОСОБА_1  не доведена належними і допустимими доказами.
В апеляційному суді ОСОБА_1 підтвердила, що після того, як її чоловік ображав нецензурними словами та висловлював словесні погрози щодо неї та її сина, вона зателефонувала в поліцію.
Доказів на підтвердження винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суду апеляційної інстанції апелянтом також надано не було.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд в основу оскаржуваної постанови поклав пояснення неповнолітнього свідка ОСОБА_3 , то вони не заслуговують на увагу, оскільки як убачається із постанови судді, в ній жодні посилання на пояснення неповнолітнього свідка ОСОБА_3 відсутні (а.с.27).        
Отже, спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов обґрунтованого висновку, що доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не зібрано, а тому суддя, згідно із п.1 ст.247 КУпАП, обґрунтовано та вмотивовано закрив провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Лавренчука О.В. – залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду         В.П. Денісов