Дата документу 16.08.2021 Справа № 323/3580/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 323/3580/19 Головуючий у 1-й інстанції:Плечищева О.В.
 
Провадження № 22-ц/807/1804/21 Суддя-доповідач: Маловічко С.В. 
                               
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2021 року                                                         м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В.
суддів:        Гончар М.С.
                       Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 у особі представника - адвоката Дерев`янко Ірини Олександрівни на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22лютого 2021 року у справі за позовом Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного в особі Відокремленого структурного підрозділу «Оріхівський коледж» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2019 року Таврійський державний агротехнологічний університет імені Дмитра Моторного в особі Відокремленого структурного підрозділу «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного» звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у позивача - Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного в особі відокремленого структурного підрозділу «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного» в оперативному управлінні знаходиться студентський гуртожиток, який розташований за адресою: вул. Йогана Янцена, 82, м. Оріхів Запорізької області.
Договори про надання всіх комунальних послуг до гуртожитку за адресою: Запорізька область, місто Оріхів, вул. Йогана Янцена, 82 (водопостачання та водовідведення, електропостачання, вивіз твердих побутових відходів та інші) укладені з надавачами цих послуг саме відокремленим структурним підрозділом «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного», а не з мешканцями гуртожитку, що підтверджується Договором № 79 про закупівлю пари, гарячої води та пов`язаної продукції від 14 березня 2019 року, укладеного з ТОВ «Запорізькі теплові мережі»; Договором № 75 про надання послуг з централізованого постачання холодної води від 11 березня 2019 року; Договіром № 76 про надання послуг водовідведення від 11 березня 2019 року, укладених з Комунальним підприємством «Оріхівський водоканал»; Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 37 від 27 лютого 2019 року, укладеного з ТОВ «Запоріжяелектропостачання»; Договором № 57 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів для юридичних осіб від 12 лютого 2019 року, укладеного з Комунальним підприємством «Житлосервіс» з відповідними додатковими угодами.
Відповідно до вказаних договорів саме відокремлений структурний підрозділ «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного» розраховується за надані до гуртожитку комунальні послуги, а для мешканців гуртожитку ВСП «Оріхівський коледж ТДАТУ» є надавачем цих послуг.

Відповідач проживає за вищевказаною адресою в кімнаті № 22, та є відповідальним наймачем. За час проживання в кімнаті № 22 студентського гуртожитку відповідач нерегулярно сплачує платежі за користування жилою площею кімнати та надані послуги, внаслідок чого станом на 30 листопада 2019 року утворилася заборгованість по оплаті за комунальні послуги у розмірі 6894,60 грн., яку позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного в особі ВСП «Оріхівський коледж ТДАТУ» .

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 22лютого 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного в особі Відокремленого структурного підрозділу «Оріхівський коледж» заборгованість за надані комунальні послуги та проживання в гуртожитку в розмірі 6894 грн. 60 коп.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного в особі Відокремленого структурного підрозділу «Оріхівський коледж» сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 у особі представника - адвоката Дерев`янко І.О.подала апеляційну скаргу, в якій,посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення у зв`язку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанціїта ухвалити нове рішення, якимв задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказано, що єдиним та основним доходом відповідача є соціальні виплати у розмірі 1000 грн. як безробітній. В той час як нарахування комунальних послуг здійснюється у середньому розмірі 2100 грн. Тому повноцінно оплачувати виставленні рахунки за комунальні послуги вона не має можливості. В період нарахування заборгованості ОСОБА_1 не могла працювати, оскільки здійснювала догляд за особою похилого віку. В зв`язку із чим вважає, що їй як малозабезпеченим сім`ям комунальні послуги повинні були нараховані в рамках соціальних виплат. Крім того, вказувала, що достатніх даних та підстав для стягнення заборгованості у розмірі 6894,60 грн. за період з 01.11.2017р. по 30.11.2019р. не було, оскільки до жовтня 2018 року у відповідача не було заборгованості, остання отримуваласубсидію, яка надається за відсутності будь-яких боргових зобов`язань за комунальними послугами. Тому, у зв`язку із невірним періодом нарахування заборгованості з відповідача стягнуто неправомірну суму заборгованості, яка не відповідає дійсній. Також, ОСОБА_1 зверталась до позивача у досудовому порядку з питанням укладення договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, однак позивач не мав наміру укласти такий договір з ОСОБА_1 , та звернувся до суду.

06 травня 2021 року від Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного в особі ВСП «Оріхівський коледж ТДАТУ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач вказує, що доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, не відповідають дійсності, оскільки відповідачеві неодноразово було надіслано листи-повідомлення про заборгованість. Відправлення даних листів здійснювалось звичайною кореспонденцією, тому відсутність доказів щодо отримання даних листів не звільняє відповідача від сплати боргу як відповідального наймача. Крім того, відповідач проживає у гуртожитку з 1998 року, а дана справа стосується заборгованості з періоду 01.11.2017 до 30.11.2019рр., тому можна зробити висновок про те, що ОСОБА_1 усвідомлює необхідність щомісячної оплати житлово-комунальних послуг. 
До відзиву додано лист від 25.07.2017 № 365, в якому відповідача повідомлено про попередню заборгованість, отримання якого підтверджено її підписом. Адміністрація Відокремленого структурного підрозділу «Оріхівський фаховий коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного» неодноразово пропонувала ОСОБА_1 заключити договір найму житлового приміщення з адміністрацією установи власника. У випадку його укладення з`явилась би можливість укласти договір реструктуризації її боргу, але відповідач ігноруєдані пропозиції, що підтверджує доданий до відзиву лист від 17.07.2020 № 318. Отримання даного листа підтверджено підписом відповідача. Тому позивач був змушений звернутись до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.
Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змістом статті 274 ч. 1 п.1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, у яких ціна позову є меншою за 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скаргане підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач надавав, а відповідач споживала послуги з водопостачання, водовідведення, користування електричною енергією та проживання у гуртожитку, однак безпідставно не виконувала свого обов`язку зі сплати їх вартості в повному обсязі. З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення з відповідача заборгованості за вказаними послугами.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Судом установлено, що ОСОБА_1 проживає в гуртожитку, який знаходиться в оперативному управлінні Таврійського агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного в особі відокремленого структурного підрозділу «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного», який розташований за адресою: вулиця Йогана Янцена, 82 в місті Оріхові Запорізької області.

Відповідач проживає за вищевказаною адресою в кімнаті № 22, та є відповідальним наймачем. 
Пунктом 11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498, передбачено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з приписами пункту 18 Примірного положення громадяни, які проживають у гуртожитку, вони зобов`язані своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги відповідно до пункту 38 цього положення.

Відповідно до пункту 38 Примірного положення, витрати на комунальні послуги входять до ставки плати за користування жилою площею і окремо плата за них не стягується.
Крім того, пунктом 15 Примірного положення визначено, що особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).

В свою чергу, позивачем для забезпечення у гуртожитку належних умов проживання та дотримання відповідних санітарно-гігієнічних норм, було укладено відповідні договори з надання послуг водопостачання, водовідведення, електропостачання, вивезення твердих побутових відходів тощо, а саме: Договір № 79 про закупівлю пари, гарячої води та пов`язаної продукції від 14 березня 2019 року, укладений з ТОВ «Запорізькі теплові мережі»; Договір № 75 про надання послуг з централізованого постачання холодної води від 11 березня 2019 року та Договір № 76 про надання послуг водовідведення від 11 березня 2019 року, укладені з Комунальним підприємством «Оріхівський водоканал»; Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 37 від 27 лютого 2019 року, укладений з ТОВ «Запоріжяелектропостачання»; Договір № 57 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів для юридичних осіб від 12 лютого 2019 року, укладений з Комунальним підприємством «Житлосервіс».

Відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг не виконує, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносить, внаслідок чого у відповідача перед Таврійським агротехнологічним університетом імені Дмитра Моторного в особі відокремленого структурного підрозділу «Оріхівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного» за період з 01.11.2017р. по 30.11.2019р. утворилась заборгованість у розмірі 6894,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

Згідно ст. 130 ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму (ч. ч. 1 та 3 ст. 815 ЦК України).
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 820 ЦК України, розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Водночас, матеріалами справи встановлено та не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_1 відмовляється укладати договір найму житлового приміщення, хоча мешкає у гуртожитку тривалий час, та попередній перед виникненням заборгованості період оплату за гуртожиток здійснювала. 

На адресу відповідача надсилались листи-повідомлення з вимогою щодо оплати заборгованості, а саме: від 03.07.2018 р. за вихідним № 360, від 27.07.2018 р. за вихідним № 405, від 30.08.2018 р. за вихідним № 453, від 08.01.2019 р. за вихідним № 9, від 28.02.2019 р. за вихідним № 97, від 18.03.2019 р. за вихідним № 131, від 15.05.2019 р. за вихідним № 276, від 03.07.2019 р. за вихідним № 359, від 04.11.2019 р. за вихідним № 552; але до цього часу заборгованість не сплачена.

Разом з тим, фактичне користування мешканцями гуртожитку майном позивача та отримання від нього послуг, покладає на них обов`язок сплати за таке користування.

При цьому, відповідач у цій справі не заперечує наявності заборгованості з оплати за гуртожиток, а лише вказує про необхідність реструктуризації заборгованості через її незадовільний майновий стан.

Таким чином, нараховану заборгованість за житло та комунальні послуги за період з 01.11.2017р. по 30.11.2019р., тобто за електроенергію, водопостачання та плату на утрима-
ння гуртожитку на суму6894,60 грн.,колегія суддів вважає доведеною.

Суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про достатність підстав для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 6894,60 грн. та задоволення позовних 
вимог.
Посилання скаржника на відсутність коштів на оплату наданих послуг у гуртожитку у зв`язку із здійсненням догляду за особою похилого віку не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу на підтвердження вказаних обставин. До того ж, вони не є такими, що можуть звільнити наймача від оплати за житло та комунальні послуги.
Крім того, актом обстеження місця проживання від 18.12.2019р. підтверджено проживання безпосередньо однієї ОСОБА_1 у кімнаті гуртожитку.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні місцевим судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 у особі представника - адвоката Дерев`янко Ірини Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 22лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лишеу випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково

Постанова прийнята, складена та підписана 16 серпня 2021 року.

Головуючий:                                                                         Маловічко С.В.

Судді:                                                                                         Гончар М.С.

                               Подліянова Г.С.