УХВАЛА

16 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/17501/19
адміністративне провадження № К/9901/28629/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача          Бевзенка В.М.,
суддів:                     Кравчука В.М., Чиркіна С.М.,
перевіривши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021 у справі № 640/17501/19 за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У 2019 році Акціонерне товариство «Укргазвидобування» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач), у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача «Про прийняття рішення щодо надання спеціального дозволу на користування надрами» від 16.08.2019 № 286;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не видання наказу про видачу позивачеві спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Грибоворуднянсько-Ріпкинської площі, розташованої на території Ріпкинського району Чернігівської області, строком дії на 20 років за заявою, поданою листом від 03.02.2017 № 3/2-01-981;
- зобов`язати відповідача видати наказ про надання позивачеві спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти і газу (промислова розробка родовищ) Грибоворуднянсько-Ріпкинської площі, розташованої на території Ріпкинського району Чернігівської області, строком дії на 20 років за заявою, поданою листом від 03.02.2017 № 3/2-01-981.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути та розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2021, позов задоволено частково, внаслідок чого:
- визнано протиправним та скасовано наказ відповідача «Про прийняття рішення щодо надання спеціального дозволу на користування надрами» від 16.08.2019 № 286;
- в іншій частині позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021, апеляційну скаргу позивача задоволено частково, а апеляційну скаргу відповідача задоволено, внаслідок чого:
- рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2021 - скасовано і прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду, позивач оскаржив їх у касаційному порядку.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.
Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Вирішуючи питання про відкриття провадження, Верховний Суд, зазначає таке.
Доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
КАС України, передбачає умови, за наявності яких справи розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження можуть переглядатися у касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальних випадків.
Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
У касаційній скарзі скаржник не навів обставин, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Крім того, відповідач підставою для оскарження рішення судів попередніх інстанцій вказує неврахування судом апеляційної інстанції висновків викладених у постановах Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 820/4556/17, від 25.05.2018 у справі № 826/6102/16, від 12.12.2019 у справі № 826/16535/17, від 23.10.2020 у справі № 826/11779/17, від 22.12.2020 у справі № 817/856/16.
Суд критично оцінює наведені посилання на неврахування указаних постанов, з огляду на таке.
Предметом спору у справі № 820/4556/17 є визнання протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру в Харківській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачеві та зобов`язання відповідача задовольнити заяву позивача від 11.07.2017, надавши відповідний дозвіл.
У справі № 826/6102/16 вирішувалось питання про розгляд заяв Державної служби геології та надр України та дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України "Західукргеологія" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 14.06.2017.
У справах № 826/16535/17, № 826/11779/17, № 817/856/16 спірні правовідносини виникли внаслідок нездійснення розгляду у встановлений строк заяв щодо надання спеціальних дозволів.
Подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.
Указаний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16, від 25.04.2018 у справі № 910/24257/16.
Отже, оскільки у справі № 640/17501/19 та у справах на які у касаційній скарзі посилається позивач, різний предмет спору, обставини справи внаслідок яких виникли спірні правовідносини, Суд відхиляє ці посилання скаржника та не приймає їх до уваги.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2021 у справі № 640/17501/19.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Бевзенко
Судді                                                                                                              В.М. Кравчук
                                                                                                              С.М. Чиркін