Справа № 442/7509/20                                Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І. 
Провадження № 22-ц/811/1245/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
                                суддів: Левика Я.А., Мельничук О.Я.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:
Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.07.2019 в розмірі 42 337,74 грн та судові витрати.
В обґрунтування позову позивач посилався на те, що ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 12.07.2019 та отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 30 000,00 грн. Однак, взятих на себе зобов`язань відповідач не виконав в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 24.06.2020 становить : 42 337,74 грн., і яка складається із : загальний залишок заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту) – 37 203,03 грн.; загальний залишок заборгованості за відсотками – 0,00 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 5 134,71 грн. 
Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 12.07.2019 в розмірі 37 203,03 грн. та 840,80 грн. понесених судових витрат.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд вищевказаного заочного рішення суду залишено без задоволення.
Заочне рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що не був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, що позбавило його можливості подати заперечення по суті позовних вимог.
Вказує, що згідно анкети-заяви кредитний ліміт, погоджений сторонами, вказано у додатку до неї, однак Банк не подав до суду зазначеного додатку, відтак, факт наявності заборгованості апелянта перед позивачем не доведений належними та допустимими доказами. 
Також звертає увагу, що Умови та правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» ним не підписані. В анкеті-заяві відсутня домовленість сторін про сплату комісії та відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне повернення кредиту, строк дії договору. Зазначені обставини, на думку апелянта, свідчать про те, що між сторонами не було досягнуто всіх істотних умов договору.
Крім цього, Банком не надано жодних доказів, а саме первинних бухгалтерських документів та виписки з особового рахунку апелянта, на підтвердження виконання взятих на себе зобов`язань щодо надання суми (тіла) кредиту та встановлення кредитного ліміту на картку у розмірі 30000 грн.
Стверджує, що копії письмових доказів, подані Банком є неналежним чином засвідченими.
Просить скасувати оскаржуване заочне рішення суду та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк».
28.05.2021 позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 .
Так, позивач зазначає, що в своїй апеляційній скарзі відповідач підтверджує підписання ним анкети-заявки та не спростовує факт наявності отримання кредитних коштів та їх використання.
Зазначає, що підписом в анкеті-заяві відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту. Отже, вказане спростовує твердження відповідача про його не було ознайомлено з умовами кредитного договору.
Крім того, у анкеті-заяві позичальник погоджується із тим, що Банк має право в односторонньому порядку збільшувати чи зменшувати кредитний ліміт, що спростовує твердження апелянта про непогодження з ним розміру кредитного ліміту.
Зазначає також, що у додатку «Монобанк», що встановлений та використовується відповідачем за допомогою смартфону із використанням особистого ключа, можна подавати заявки на зменшення чи збільшення кредитного ліміту, повідомленнями надсилається інформація щодо необхідності сплати щомісячних платежів, відсотків, тіла та штрафних санкцій. Інформація про тарифи та суми що підлягають сплаті є актуальною та відображаються у додатку.
Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам повністю відповідає.
Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, посилався на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19), виходив з того, що у заяві від 12.07.2019, підписаній сторонами, відсутні умови договору про узгодження процентної ставки за кредитом, пені.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки вони в повній мірі відповідають зібраним у справі доказам та вказаній правовій позиції ВП ВС.
Судом встановлено, що відповідно до умов договору б/н від 12.07.2019, укладеного в формі анкети-заяви, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що кредитний договір між сторонами не укладався, ним як позичальником не підписувався. Вказані доводи спростовуються матеріалами справи, у тому числі Анкетою – Заявою, яка укладена у письмовій формі та підписана сторонами. З Анкети-Заяви убачається, що означена заява є договором про надання банківських послуг.
Відповідно до п. 3 Анкети-Заяви до Договору про надання банківських послуг, підписанням цього Договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
При цьому, судом встановлено, що вищевказана Анкета-Заява, на яку посилається позивач, є стандартним бланком, який не містить відомостей про розмір відсотків, комісії, пені і штрафів, порядку користування кредитними коштами.
Оцінюючи Витяги з Тарифів та Умов і правил надання банківських послуг, суд не визнав їх невід`ємними частинами договору, оформленого у вигляді анкети-заяви, як такі, що не підписані відповідачем як клієнтом банку. А тому дійшов вірного висновку, що відповідач повинен повернути лише тіло кредиту – фактично отримані та використані позичальником кошти.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо розміру суми заборгованості, оскільки відповідно до ст. 10 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін та згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог та заперечень. Відповідачем не надано належних доказів на спростування позовних вимог.
Банк надав суду розрахунок суми заборгованості відповідача і цей розрахунок відповідач не спростував .
Таким чином доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить. Будь-яких клопотань в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції сторонами у справі не заявлялось.
Пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (рішення у справі «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garsia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26 із подальшими посиланнями; PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
З огляду на викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає критерію законності та обґрунтованості судового рішення, підстав для його скасування апеляційним судом не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено: 17.08.2021

Головуючий 

Судді