Ухвала
 
30 червня 2021 року
місто Київ
 
справа № 303/6447/18
провадження № 61-10084ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., вивчив касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 19 травня 2021 року
у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператора газорозподільної системи «Закарпатгаз», ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 у серпні 2018 року звернувся до суду із позовом про усунення перешкоди у користуванні присадибною земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача демонтувати гілку газопроводу.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 листопада 2018 року залучено до участі співвідповідачем ОСОБА_3 .
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року залучено до участі в справі ОСОБА_2 як правонаступника щодо 3/4 часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 19 травня 2021 року застосовано до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (далі - АТ «ОГС «Закарпатгаз») захід процесуального примусу у вигляді накладення штрафу у розмірі 3 405, 00 грн.
Суд апеляційної інстанції здійснив захід процесуального примусу у зв`язку із невиконанням АТ «ОГС «Закарпатгаз» вимоги суду по витребування доказів та неявки до суду за умови визнання явки відповідача обов`язковою.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
АТ «ОГС «Закарпатгаз» 16 червня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 19 травня 2021 року.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду апеляційної інстанції щодо накладення штрафу у порядку процесуального примусу.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявником як підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення визначено, що:
- оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;
- судом апеляційної інстанції застосовано захід процесуального примусу безпідставно, оскільки витребування доказів відбулося із порушенням положень статті 84 ЦПК України, які визначає витребування доказів шляхом постановлення ухвали, а не направлення запиту, як вчинив суд апеляційної інстанції;
- суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями витребовувати письмові докази;
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів посилань на процесуальне рішення, яким явку АТ «ОГС «Закарпатгаз» в судове засідання визнано обов`язковою.
Таким чином, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявником зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням 
статті 389 ЦПК України.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
ІV. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ДІЇ РІШЕННЯ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
У касаційній скарзі заявник просить зупинити дію ухвали Закарпатського апеляційного суду від 19 травня 2021 року.
Клопотання обґрунтовано тим, що оскаржувана ухвала містить вказівку про її направлення до органів виконавчої служби для виконання, отже примусове виконання оскаржуваного рішення без належного обґрунтування є, на переконання заявника недопустимим.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Враховуючи те, що заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію рішення суду апеляційної інстанції, а наведені заявником ризики свідчать про ймовірність настання негативних наслідків, які не підтверджені доказами, клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальними є, зокрема засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Закарпатського апеляційного суду копії матеріалів цивільної справи № 303/5224/18 (№303/6447/18) за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператора газорозподільної системи «Закарпатгаз», ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, необхідних для розгляду скарги.
У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Оператора газорозподільної системи «Закарпатгаз» про зупинення дії ухвали Закарпатського апеляційного суду від 19 травня 2021 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            А. С. Олійник

                                                                                                            В. В. Яремко