ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/6000/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Волкової К.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року (головуючий суддя Артоуз О.О.)
у справі  № 280/6000/20
за позовом   фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Запорізькій області
про  визнання незаконним та скасування податкових повідомлень-рішень, - 

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області, а саме форми «Ш» від 09.10.2018 №0129615007, форми «Ш» від 09.10.2018 №0129715007, форми «Р» від 28.03.2019 №0004891305, форми «ПС» від 16.05.2019 №0054925007.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення, що винесені на підставі актів перевірок, позивач не отримував особисто під розпис та не знала про їх існування. Позивач посилається на порушення відповідачем порядку проведення перевірок, не отримання письмових повідомлень про дату початку та місце їх проведення, копії наказів про проведення перевірок. Здійснюючи камеральні перевірки без виклику та повідомлення позивача, без розгляду наявних у позивача документів, відповідач не міг об`єктивно встановити причини несплати єдиного податку.    
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 в задоволенні позову відмовлено.
Суд встановив, що відповідачем документально доведено правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень та висновків, викладених в актах перевірки. При цьому позивач при оскарженні податкових повідомлень-рішень надає пояснення лише щодо наявності формальних порушень в порядку проведення перевірок, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В апеляційній скарзі зазначає, що підставою для помилкових висновків є лише відомості комп`ютерних систем та АРМів ІС «Податковий блок», архіву електронної звітності, Єдиного реєстру податкових накладних, Веб сайту ГУ ДФС України та інших баз даних ДФС, жодних документальних (письмових) доказів при здійсненні вказаних висновків не використано та не досліджено, фактично використані лише комп`ютерні системи. Скаржник зауважує, що не отримувала особисто під підпис жодного з податкового повідомлення-рішення.
Позивач (його представник) в судове засідання не з`явився,  про час і місце судового засідання позивач повідомлена судом належним чином. 
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. 
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 18.10.2011, номер запису: 21030000000066679 за адресою: АДРЕСА_1 .
З 01.01.2016 по 30.06.2018 ФОП ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування (III група, ставка у відсотках до доходу 5%), фактично у період з 01.07.2018 по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 перебувала на загальній системі оподаткування.
21.09.2018 на підставі п. 191.1.1, 191.1.2 п. 191.1 ст. 191 пп. 20.1.4, пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.1 п.75.1 ст. 75, ст.76, п.300.1 ст.300 ПК України,    Вознесенівським управлінням у м. Запоріжжі ГУ ДПС у Запорізькій області   проведена камеральна перевірка платника єдиного податку в частині несвоєчасної сплати єдиного податку фізичної особи - підприємця ФОП ОСОБА_1 за період з 22.01.2016 по 21.09.2018, за результатами якої складено акт від 21.09.2018 №3195/08-01-50-07/ НОМЕР_1 .
Камеральною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.295.3 ст. 295 ПК України, а саме: не сплата єдиного податку по періодам, що зазначені  в акті   від 21.09.2018. 
Акт камеральної перевірки № 3195/08-01-50-07/ НОМЕР_1 від 21.09.2018 направлено на адресу позивача 24.09.2018   рекомендованим листом з повідомленням про вручення, отримано 25.09.2018   особисто позивачем (а.с.43 т.1).
На підставі означеного акту перевірки від 21.09.2018 контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення:
від 09.10.2019  № 0129615007, яким нараховано штрафну (фінансову) санкції за затримку сплати/несплату грошового зобов`язання/авансових внесків єдиного податку в розмірі 10% на суму 58654,93 грн.
від 09.10.2019 № 0129715007, яким нараховано штрафну (фінансову) санкції за затримку сплати/несплату грошового зобов`язання/авансових внесків єдиного податку в розмірі 20% на суму 92838,00 грн.
Означені податкові повідомлення-рішення від 09.10.2018 № 0129715007 та №0129615007 направлено на адресу позивача 09.10.2018 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням, корінець рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення надійшов контролюючому органу  з поміткою «вручене» 10.10.2018 особисто платнику.
В період з 21.01.2019 по 29.01.2019 на підставі пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, п.2, ч.1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VІ  та на підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області №4355 від 19.12.2018 контролюючим органом проведена позапланова документальна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2017 з питань дотримання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Судом встановлено, сторонами не спростовано, що наказ ГУ ДФС у Запорізькій області №4355 від 19.12.2018 вручений особисто ФОП ОСОБА_1 , про що свідчить її особистий підпис на наказі про проведення перевірки. В журналі реєстрації відвідувачів ГУ ДФС у Запорізькій області також є відмітка про перебування в цей день у приміщенні ГУ ДФС з метою отримання наказу.
Також судом досліджено направлення на перевірку від 21.01.2019 №31, яке містить відмітку про отримання копії наказу про проведення позапланової документальної перевірки та пред`явлення службового посвідчення, що підтверджується особистим підписом позивача.
За результатами перевірки складений акт від 05 лютого 2019 року №45/08-01-13-05/ НОМЕР_1 , яким зафіксовано порушення позивачем пп.296.5.1 п.296.5 ст. 296 ПК України: заниження суми єдиного податку, що підлягає сплаті до бюджету, за 2017 рік.
За результати проведеної перевірки встановлено заниження валового доходу за 2017 рік на 522250,84 грн. через включення до складу річного доходу за 2017 рік суми доходу від здійсненних операцій з надання послуг не в повному обсязі.
Як зазначено в акті перевірки, підприємцем отримано доходу від здійснення експортних операцій на суму більше ніж встановлена гранична сума доходу для платників єдиного податку на III групі 5% у розмірі 5000000 грн.
Враховуючи вищенаведене та те, що перевищення обсягу доходу встановленого для платників єдиного податку третьої групи відбулося в IV кварталі 2017 року, відповідач зазначив, що   ОСОБА_1 повинна була відобразити у декларації платника єдиного податку за 2017 рік суму перевищення та оподаткувати різницю за ставкою 15%.
З урахуванням вищезазначеного, контролюючий орган дійшов висновку, що оскільки ФОП ОСОБА_1  не відображено суму доходу, що підлягає оподаткуванню за ставкою 15 відсотків у розмірі 522150,22 грн., що в свою чергу призвело до заниження бази оподаткування єдиним податком, відбулось заниження суми нарахованого та сплаченого до бюджету Єдиного податку у розмірі 78327,56 грн.
Таким чином, перевіркою встановлено порушення позивачем пп.  296.5.1 п. 296.5 ст. 296 ПК України, в результаті чого занижено суму єдиного податку за 2017 рік, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 78322,53грн. та у сумі 5,03 грн. за ставкою 5 % відповідно до пп.  293.3 ст.293 ПК України.
На підставі акту перевірки від  05.02.2019 №45/08-01-13-05/ НОМЕР_1 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.03.2019 №0004891305 на загальну суму 97 909,45 грн. в тому числі, основний платіж 78327,56 грн., штрафні (фінансові) санкції 19581,89 грн.
Означене податкове повідомлення-рішення направлено на адресу позивача 29.03.2019 рекомендованим листом,  повернуто за закінченням терміну зберігання.
21.03.2019   на підставі пп. 191.1.1, 191.1.2 п. 191.1 ст. 191 пп. 20.1.4, пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.1 п.75.1 ст. 75, ст. 76 ПК України , у приміщенні Вознесенівського управління у м. Запоріжжі, була проведена камеральна перевірка податкової декларації про майновий стан і доходи фізичної особи - підприємця ФОП ОСОБА_1 з питання неподання/несвоєчасного подання за звітний податковий період 2018 рік.
За результатами проведеної камеральної перевірки складений акт від 21.03.2019   №1085/08-01-50-07/ НОМЕР_1 , який направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресом реєстрації ФОП ОСОБА_1 . Лист повернувся 23.04.2019 із відміткою про причини невручення - за закінченням терміну зберігання.
Як зафіксовано в акті перевірки, згідно наявної бази даних АІС «Податковий Блок» станом на 21.03.2019 податкова декларація про майновий стан і доходи за рік 2018 не подана до ГУ ДПС у Запорізькій області. Граничний строк подання декларації 10.02.2019.
За результати проведеної перевірки встановлено порушення підприємцем пп. 49.18.5 п.49.18 ст. 49, пп.177.11 ст. 177, п.120.1 ст. 120 ПК України.
На підставі акту перевірки від 21.03.2019   контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 16.05.2019 №0054925007, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 170,00 грн. за неподання звітності. 
Вищезазначене податкове повідомлення-рішення направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , вручене особисто ОСОБА_1 відповідно до поштового штемпелю 20.05.2019.
Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулась до суду з цим позовом. 
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Фактично не заперечуючи та не спростовуючи виявлені в ході перевірок порушення, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на порушення контролюючим органом порядку проведення камеральних перевірок та позапланової документальної перевірки. 
Відповідно до пп.19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин контролюючі органи  виконують, зокрема, такі функції: контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
Підпунктом  20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено  право контролюючого органу проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. 
Згідно приписів п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання  податкових декларацій  (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації  податкових накладних  та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Порядок проведення камеральної перевірки визначено ст. 76 ПК України.
Відповідно до п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Виходячи з наведених правових норм, суд апеляційної інстанції вважає, що камеральні перевірки, результати яких оформлені актами від 21.09.2018 №3195/08-01-50-07/ НОМЕР_1 , від 21.03.2019   №1085/08-01-50-07/ НОМЕР_1 , проведені контролюючим органом в межах наданих йому повноважень з дотриманням законодавчо встановленого порядку проведення таких перевірок.  
Підстави та предмети цих перевірок в повній мірі узгоджуються з приписами пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України.
Щодо порушень, виявлених в результаті їх проведення, суд апеляційної інстанції зазначає таке.    
Згідно п.  293.1 ст. 293 ПК України  ставки єдиного податку для платників третьої групи встановлюються у відсотках до доходу. 
Відповідно п.295.3 ст. 295 ПК України  платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.
Сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси (п. 295.4 ст.295 ПК України).
Згідно п.  126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податного боргу.
Дані камеральної перевірки від 21.09.2018 свідчать і це не спростовується позивачем,  що ФОП ОСОБА_1  несвоєчасно  сплачувались суми єдиного податку в період, визначений в акті перевірки  №3195/08-01-50-07/ НОМЕР_1 , з 22.01.2016 по 21.09.2018. 
При цьому слід враховувати, що відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зараховувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до  статті 95 цього Кодексу  або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.  126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Виходячи з встановлених фактичних обставин суд апеляційної інстанції вважає, що за виявлене контролюючим органом за наслідками проведеної 21.09.2018 камеральної перевірки порушення позивачем п.  295.3 ст. 295 ПК України  правомірно та обґрунтовано застосовані штрафні санкції податковими повідомленнями-рішеннями від 09.10.2018 №0129715007 та №0129615007.
Стосовно податкового повідомлення-рішення від 16.05.2019 №0054925007 суд апеляційної інстанції також погоджується з висновком суду першої інстанції про його правомірність. 
Камеральною перевіркою, оформленою актом від 21.03.2019   №1085/08-01-50-07/ НОМЕР_1 , встановлено, позивачем не спростовано, що станом на 21.03.2019 позивачем не подана податкова декларація про майновий стан і доходи за 2018 рік. 
Відповідно до п.177.11 ст.177 ПК України фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений  підпунктом 49.18.5  пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи.
За правилами пп. 49.18.5 п.49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.
Відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин  неподання (крім випадків, якщо  податкова декларація  не подається відповідно до  пункту 49.2  статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Отже, враховуючи, що граничний строк подання декларації контролюючим органом правильно визначено  10.02.2019, у вказаний строк позивачем податкова декларація про майновий стан і доходи за 2018 рік не подана, відповідач обґрунтовано застосував до позивача штрафну фінансову санкцію  на  підставі  п.120.1 ст.120 ПК України.
Стосовно проведеної відповідачем позапланової документальної перевірки, оформленої актом від 05 лютого 2019 року №45/08-01-13-05/ НОМЕР_1 , і за результатами якої винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 28.03.2019 №0004891305, суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
Як встановлено вище з наявних в матеріалах справи доказів, позапланова документальна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 проведена на підставі    наказу ГУ ДФС у Запорізькій області №4355 від 19.12.2018 відповідно до пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України.
Вказаний наказ вручений  платнику податку - позивачу до початку перевірки, про що свідчить особистий підпис позивач на цьому наказі про проведення перевірки. 
Також позивачу пред`явлено направлення на перевірку від 21.01.2019 №31, яке містить відмітку про отримання копії наказу про проведення позапланової документальної перевірки, та службове посвідчення, що підтверджується особистим підписом позивача.
Відповідно до пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом (п.78.4 ст.78 ПК України).
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Наведене вище в сукупності свідчить про відсутність в діях відповідача ознак протиправності щодо проведення документальної позапланової перевірки позивача, про які зазначає позивач.  
По суті виявлених такою перевіркою порушень позивач жодних заперечень не подав. 
Судом встановлено, що  висновок про заниження позивачем валового доходу за 2017 рік на 522250,84 грн. контролюючий орган зробив за результатами дослідження  наданих ФОП ОСОБА_1 підтверджуючих документи стосовно здійснення господарської діяльності, зокрема, банківських виписок, книгу обліку доходів та витрат, актів виконаних робіт, договорів.
Відповідно до п.291.4 ст. 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.
Згідно з п.п.298.2.3 п. 298.2 ст.298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та не здійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.
Відповідно до п.п.296.5.1 п. 296.5 ст.296 ПК України  платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, у разі перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті  291.4 статті 291  цього  Кодексу. При цьому у податковій декларації окремо відображаються обсяг доходу, оподаткований за ставками, визначеними для платників єдиного податку першої та другої груп, обсяг доходу, оподаткований за ставкою 15 відсотків, обсяг доходу, оподаткований за новою ставкою єдиного податку. Подання податкової декларації у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, звільняє таких платників від обов`язку подання податкової декларації у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду.
В даному випадку  ФОП ОСОБА_1 отримано дохід від здійснення експортних операцій на суму більше ніж встановлена гранична сума доходу для платників єдиного податку на III групі 5% у розмірі 5000000 грн.
Враховуючи вищенаведене та те, що перевищення обсягу доходу встановленого для платників єдиного податку третьої групи відбулося в IV кварталі 2017 року, ФОП ОСОБА_1 повинна була відобразити у декларації платника єдиного податку за 2017 рік суму перевищення та оподаткувати різницю за ставкою 15%.
Втім, ФОП ОСОБА_1 не відображено суму доходу, що підлягає оподаткуванню за ставкою 15 відсотків у розмірі 522150,22 грн., що в свою чергу призвело до заниження бази оподаткування єдиним податком, у зв`язку із чим відбулось заниження суми нарахованого та сплаченого до бюджету Єдиного податку у розмірі 78327,56 грн.
Таким чином, перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 пп. 296.5.1 п. 296.5 ст. 296 ПК України, в результаті чого занижено суму єдиного податку за 2017 року , що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 78322,53грн. та у сумі 5,03 грн. за ставкою 5 % відповідно до пп. 293.3 ст.293 ПК України.
Відповідно до п. 299.11 ст. 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених гл. 1 «Спрощена система оподаткування, обліку та звітності» розд. XIV ПК України, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
З 30.06.2018 ФОП ОСОБА_1 анульовано свідоцтво платника єдиного податку, та здійснено перехід на заагальну систему оподаткування з 01.07.2018.
Отже, за результатами встановленого порушення відповідачем правомірно та обґрунтовано  прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.03.2019  №0004891305 на загальну суму 97909,45 грн. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.  
Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.  
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі № 280/6000/20 залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко