УХВАЛА

04 серпня 2021 року 
Київ
справа №9901/226/19
адміністративне провадження №П/9901/557/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Бевзенка  В.М.,  Стрелець Т.Г.,  Желєзного І.В.,  Стеценка С.Г., 

розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України, третя особа - Національна академія державного управління при Президентові України (далі - Національна академія), про визнання протиправним і нечинним Указу Президента України, 
ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (далі - КАС ВС) як суду першої інстанції з позовом до Президента України (далі також - відповідач), третя особа -Національна академія, у якому просив:
- визнати протиправним та нечинним повністю Указ Президента України від 5  квітня  2019 року № 105/2019 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади президента Національної академії державного управління при Президентові України";
- поновити його на посаді президента Національної академії з 6 квітня 2019 року та допустити в цій частині негайне виконання.
За наслідками розгляду цієї справи Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду 19 травня 2020 року ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково. 
Визнав протиправним та скасував Указ Президента України від 5 квітня 2019 року №  105/2019 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади президента Національної академії державного управління при Президентові України".
Поновив ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на посаді президента Національної академії з 6  квітня 2019 року.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді президента Національної академії звернув до негайного виконання.
Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 травня 2020 року набуло законної сили. 
24 листопада 2020 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , у якому він просив: зобов`язати Президента України у десятиденний строк із дня отримання ухвали подати звіт про виконання рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 травня 2020 року по справі №9901/226/19.
З посиланням на частину третю статті 1291 Конституції України, частину третю статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а також на статтю 382 КАС ОСОБА_1 зазначив, що протягом тривалого періоду безпідставно не виконується рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 травня 2020 року, чим порушуються його права та інтереси, тому просить суд застосувати визначені процесуальним законом заходи судового контролю.  
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення від 19 травня 2020 року та ухвалою від 1 лютого 2021 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про застосування заходів судового контролю за виконанням судового рішення.
Велика Палата Верховного Суду постановою від 17 березня 2021 року ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 1 лютого 2021 року залишила без змін.
2 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до КАС ВС із заявою в порядку статті 383 КАС України, в якій заявник просить:
-постановити окрему ухвалу про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої Президентом України як суб`єктом владних повноважень на виконання рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 9901/226/19, та вирішити питання щодо притягнення його до відповідальності.
-окрему ухвалу за результатами розгляду цієї заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої Президентом України як суб`єктом владних повноважень на виконання рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 9901/226/19, направити Президентові України для вжиття ним заходів щодо усунення причин та умов, які сприяли невиконанню судового рішення.
За наслідками розгляду цієї заяви КАС ВС 15 квітня 2021 року постановив ухвалу, якою повернув подану заяву заявнику.
26 квітня 2021 року до Верховного Суду надійшла повторна заява ОСОБА_1 від 22  квітня 2021 року в порядку статті 383 КАС України, в якій заявник просить поновити строк на звернення до суду із заявою.
КАС ВС 26 квітня 2021 року за наслідками розгляду поданої заяви постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку, а заяву від 22 квітня 2021 року, подану в порядку статті 383 КАС України, повернув заявнику.
Постановою Великої Палати Верховного суду від 7 липня 2021 року ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2021 року та від 26 квітня 2021 року про відмову     ОСОБА_1 в поновленні строку на подання заяви в порядку статті 383 КАС України та повернення цієї заяви скасовані, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Після скасування в апеляційному порядку ухвали справу передано для розгляду раніше визначеній колегії суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2021 року призначено розгляд заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України у справі № 9901/226/19 в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін на 4 серпня 2021 року.
Вивчивши доводи заяви, дослідивши докази, які стосуються питання поважності причин пропуску строку, колегія судді дійшла наступних висновків.
Судом встановлено, що 16 липня 2020 року Верховний Суд видав виконавчий лист щодо виконання рішення від 19 травня 2020 року у справі № 9901/226/19. Заявник неодноразово звертався до Національної академії з приводу виконання судового рішення, але отримував відповіді про те, що третя особа - Національна академія не має на це відповідних підстав та повноважень.
22 жовтня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Пашинін О.А. подав від імені позивача до ВДВС заяву про примусове виконання судового рішення.
30 жовтня 2020 року за заявою ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №  63451376.
23 листопада 2020 року представник ОСОБА_1 звернувся до ВДВС із адвокатським запитом за вих. № 20/11-23/1 щодо отримання інформації про хід виконавчого провадження № 63451376.
04 грудня 2020 року ВДВС надав відповідь на адвокатський запит, з якої заявнику стало відомо, що 30 листопада 2020 року головний державний виконавець Рубель І.В. висунув вимогу Президентові України за вих. № 20.1/63451376/8 щодо негайного виконання виконавчого листа, виданого Верховним Судом 16 липня 2020 року у справі № 9901/226/19.
Поряд із цим, ОСОБА_1 звертався із заявами щодо виконання судового рішення до Президента України, а 24 грудня 2020 року до відповідача звернулись також голова Федерації професійних спілок України та голова Профспілки працівників державних установ України із листом за вих. № 02/01-15/906 «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді президента Національної академії державного управління при Президентові України». Станом на дату подання цієї заяви судове рішення не виконане.
24 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з клопотанням про встановлення судового контролю за виконанням рішення.
Ухвалою від 01 грудня 2020 року, залишеною без змін постановою Великої Палати від 17 березня 2021 року, Верховний Суд відмовив у задоволенні клопотання.
Указом від 05 листопада 2020 року № 487/2020 «Про впорядкування використання об`єктів державної власності, що перебувають в управлінні Державного управління справами» Президент України погодив пропозицію КМУ та ДУС щодо передачі Національної академії (разом з Дніпропетровським, Львівським, Одеським, Харківським регіональними інститутами державного управління) до сфери управління МОН та доручив уряду та ДУС забезпечити передачу в установленому порядку зазначених об`єктів державної власності до сфери управління названого Міністерства.
КМУ 29 грудня 2020 року видав розпорядження № 1667-р, яким цілісні майнові комплекси державних закладів освіти (в тому числі Національної академії) передав з управління ДУС до сфери управління МОН.
ДУС листом від 27 січня 2021 року №01-13/16.2/209/21 поінформувало Офіс Президента України про те, що на виконання вказаних вище Указу Президента України та розпорядження уряду здійснило передачу цілісного майнового комплексу Національної академії (разом з відповідними інститутами) зі свого управління до сфери управління МОН на підставі відповідних актів приймання-передачі.
МОН 27 січня 2021 року видало наказ, яким затвердило статут Національної академії.
Президент України 04 березня 2021 року видав Указ № 84, яким визнано таким, що втратив чинність Указ Президента України від 21 вересня 2001 року № 850 «Питання Національної академії державного управління при Президентові України».
05 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою в порядку статті 383 КАС України і за наслідками розгляду цієї заяви КАС ВС 15 квітня 2021 року постановив ухвалу, якою повернув подану заяву заявнику.
26 квітня 2021 року до Верховного Суду надійшла повторна заява ОСОБА_1 від 22  квітня 2021 року в порядку статті 383 КАС України, в якій заявник просить поновити строк на звернення до суду із заявою.
В заяві про поновлення строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України ОСОБА_1 вказує, що 10 - денний строк для подання цієї заяви він обчислює із дня, коли дізнався про результат розгляду Великою Палатою Верховного Суду апеляційної скарги на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 1 грудня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення. Розгляд зазначеної вище апеляційної скарги здійснювався Великою Палатою Верховного Суду 17 березня 2021  року в порядку письмового провадження, а результати розгляду апеляційної скарги опубліковані відповідно до регламенту роботи Великої Палати Верховного Суду на офіційному веб - сайті "Судова влада України" 26 березня 2021 року. 
Крім того, заявник вказує на те, що він, як позивач, на користь якого ухвалене судове рішення і виданий виконавчий лист, вчиняв низку дій, пов`язаних з виконанням судового рішення (звернення про виконання судового рішення до Національній академії, до державного виконавця, а також звернення до суду про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення). Однак ці дії не призвели до виконання судового рішення.
Відповідно до частини 1    статті 383 КАС України    особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною 4 наведеної статті встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Вказана процесуальна норма спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. При цьому, із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень така особа має право звернутись протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2021 року по цій справі зазначила, що «передбачений частиною четвертою статті 383 КАС України строк, упродовж якого особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, є спеціальним строком звернення до адміністративного суду, який від загального строку відрізняється лише своєю тривалістю (є коротшим) і обумовлюється специфікою відповідних відносин, у яких визначеності (ясності) у спірних правовідносинах потрібно досягнути якомога швидше.
Законодавчі підходи до визначення початку відліку строку звернення до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на стадії виконання судового рішення, не відрізняються від загальних чи спеціальних для окремих особливих видів правовідносин. Як відомо, початок відліку строку визначається взаємозамінно або від дня, коли особа (1) дізналася або (2) повинна була дізнатися про порушення свого права. При визначенні початку строку звернення береться до уваги, коли особа насправді дізналася про наявність відповідного порушення, чи мала вона реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше або, що дія, рішення чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на певний день мали ознаки, за якими можна визначити їхню протиправність.»
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2021 року акцентувала увагу на обов`язковості виконання судового рішення, яке набуло законної сили та функції суду з контролю за виконанням судового рішення. 
З огляду на викладене, Великою Палатою Верховного Суду у цій справі сформовано правовий висновок, який узагальнено зводиться до того, що питання строку звернення із заявою з приводу протиправної поведінки суб`єкта владних повноважень на стадії виконання судового рішення, що набуло законної сили і є обов`язковим до виконання, має вирішуватись з урахуванням як обов`язковості досягнення мети правосуддя, так і поведінки боржника і стягувача та встановлені законом заходи, до яких останній має вдатися, аби виконати рішення суду.
Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, фактичні обставини у справі та надані на їх підтвердження докази, а також те, що ОСОБА_1 , як стягувач, вчиняв низку процесуальних дій, покликаних на виконання рішення суду, зокрема: звернення до Національної академії, звернення до державного виконавця, а також звернення до суду щодо встановлення судового контролю, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для поновлення строку на звернення позивача із заявою в порядку статті 383 КАС України.
Заява відповідає вимогам статті 383 КАС України. 
Відповідно до частини 5 статті 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення заяви ОСОБА_1 в порядку статті 383 КАС України до розгляду в судове засідання.
Керуючись статтями 121, 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на звернення із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України, третя особа - Національна академія державного управління при Президентові України, про визнання протиправним і нечинним Указу Президента України.
Розгляд заяв ОСОБА_1 призначити з повідомленням (викликом) сторін на 11 серпня 2021 року на 12: 30 годину в приміщенні суду за адресою: вул. Московська, 8, корпус 5, м. Київ, 01029.
Повідомити учасників справи, що інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за адресою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: supreme.court.gov.ua.
Копію ухвали надіслати учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                                          Л.В. Тацій
Судді                                                                                                              В.М. Бевзенко
                                                                                                              І.В Желєзний 
                                                                                                              Т.Г. Стрелець
                                                                                                              С. Г. Стеценко