ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" червня 2021 р.           Справа№ 910/15687/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Мартюк  А.І.
суддів:            Зубець  Л.П. 
          Алданової  С.О. 
 
при секретарі          Гуцал О.В.
за участю представників зазначених в протоколі від 23.06.2021р.

розглянувши у відкритому судовому 
засіданні апеляційну 
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Щорса, 32"
на рішення     Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 року 
у справі          №910/15687/20 (суддя Спичак О.М.)
за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-
                       експлуатаційне підприємство "Щорса, 32"
до                    Акціонерного товариства "Національна акціонерна 
                       компанія "Нафтогаз України"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача    Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку      
                       "Печерська мрія"
про                   зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

13.10.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про зобов`язання перевести заборгованість за поставлений газ за Договором №2684/18-ТЕ-41 про постачання природного газу від 10.10.2018 на опалення житлових будинків по вул. Євгена Коновальця, 32-В та 32-Г в сумі 412 772,75 грн на власника належного співвласникам на праві спільної сумісної власності обладнання прибудованої котельні та іншого обладнання, що розміщується за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 32-В та 32-Г - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія».
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 року у справі №910/15687/20 в позові відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Щорса, 32" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 року у справі №910/15687/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Щорса, 32" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Михальської Ю.Б., Тарасенко К.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 року витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15687/20. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Щорса, 32" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 року до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/15687/20.
28.04.2021 року до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи 910/15687/20.
Розпорядження № 09.1-08/1765/21 Північного апеляційного господарського суду  від 28.04.2021 р., у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/15687/20.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2021 р апеляційну скаргу у справі № 910/15687/20  передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Козир Т.П.
В процесі здійснення підготовчих дій відповідно до ст. 267 ГПК України суддею Іонніковою І.А. заявлено самовідвід від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Щорса, 32" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 року у справі №910/15687/20.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 року заяву судді Іоннікової І.А. про самовідвід від розгляду справи №910/15687/20 задоволено. Матеріали справи №910/15687/20 передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.
Розпорядження № 09.1-07/312/21 Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2021 р., у зв`язку з задоволенням заяви судді Іоннікової І.А. про самовідвід у справі № 910/15687/20, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/15687/20.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2021 р. апеляційну скаргу у справі №910/15687/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Зубець Л. П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Щорса, 32" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі №910/15687/20. Розгляд справи призначено на 27.05.2021 року.
20.05.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чнного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі №910/15687/20 без змін.
27.05.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чнного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2021 у справі №910/15687/20 без змін.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 року оголошено перерву у судовому засіданні до 23.06.2021 року.
15.06.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив третьої особи.
Розпорядження №09.1-08/2482/21 Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 року, у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/15687/20.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 року апеляційну скаргу у справі №910/15687/20передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Зубець Л.П., Алданова С.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 року справу №910/15687/20 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.
Представник позивача у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 у справі №910/5505/20 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Представник третьої особи у поясненнях, наданих у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. 
23.06.2021р. представники відповідача у судове засідання не з`явились. Причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, 30.09.2018 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія» (об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» (управитель) укладено Договір про виробництво та постачання теплової енергії, відповідно до умов якого з метою ефективного забезпечення членів об`єднання - співвласників будинків 32-В та 32-Г по вул. Є. Коновальця у місті Києві опаленням та гарячою водою управитель забезпечує закупівлю газу у Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за пільговими цінами, встановленими для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, безперебійне виробництво та постачання теплової енергії у вигляді гарячої води в обсягах, необхідних для забезпечення співвласників опаленням та гарячою водою, а об`єднання приймає і оплачує теплову енергію в гарячій воді на умовах, встановлених в цьому договорі.
У п. 1.2 Договору про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018 зазначено, що виробництво та постачання теплової енергії здійснюється управителем із використанням належного співвласникам на праві спільної сумісної власності обладнання прибудованої котельні та іншого обладнання, що розміщується за адресою: будинки 32-В та 32-Г по вул. Є. Коновальця у місті Києві , що може використовуватись управителем виключно з метою виконання зобов`язань, передбачених цим договором. За винятком здійснення поточного ремонту, обслуговування, утримання та експлуатації з метою виконання умов цього договору управитель не має права здійснювати будь-які дії та/або правочини, об`єктом яких є обладнання без попередньої письмової згоди об`єднання.
Відповідно до п. 2.1.1 Договору про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018 управитель зобов`язується забезпечувати надійне і безперебійне (за винятком часу, необхідного для ліквідації аварій) виробництво і постачання теплової енергії у вигляді гарячої води в потрібних об`єднанню обсягах протягом строку дії цього договору.
Відповідно до п. 2.1.11 Договору про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018 у разі припинення дії цього договору управитель зобов`язується передати обладнання об`єднанню у робочому стані (з урахуванням його нормального зносу) протягом строку, що не перевищує 7 календарних днів з дати припинення дії договору. Сторони домовились, що у випадку, якщо управитель не виконує зобов`язання, передбачене цим пунктом, починаючи з 8-го дня з дати припинення договору, обладнання вважається переданим об`єднанню.
Згідно з п. 3.1.1 Договору про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018 об`єднання зобов`язується своєчасно оплачувати управителю вартість спожитої об`єднанням теплової енергії згідно з умовами цього договору.
Відповідно до п. 4.1 Договору про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018 управитель зобов`язується поставити об`єднанню теплову енергію у вигляді гарячої води в потрібних об`єднанню обсягах, а об`єднання - прийняти і оплатити теплову енергію за ціною та в строк, передбачені цим договором.
Відповідно до п. 4.4 Договору про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018 теплова енергія використовується об`єднанням 1) для підтримання належного температурного режиму (обігрівання) квартир та нежитлових приміщень співвласників, місць загального користування та інших приміщень будинків; 2) для забезпечення співвласників гарячою водою.
Передача теплової енергії на об`єкти тепло споживання здійснюється на межі експлуатаційної відповідальності сторін - в індивідуальних теплових пунктах будинків 32-В та 32-Г по вул. Є. Коновальця міста Києва (п. 4.7.1 Договору про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018).
Відповідно до п. 4.9 Договору про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018 обсяг (кількість) теплової енергії, що поставляється згідно з цим договором, визначається на підставі показників приладів обліку теплової енергії, що встановлені в індивідуальних теплових пунктах будинків 32-В та 32-Г по вул. Є. Коновальця у місті Києві.
Згідно з п. 7.1 Договору про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018 цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноваженими представниками обох сторін і скріплення печатками сторін і діє протягом строку в 1 рік. В разі припинення дії договору (в тому числі, але не виключно, внаслідок дострокового розірвання договору), незалежно від причин припинення, зберігають чинність всі зобов`язання, що стосуються розрахунків між сторонами.
Відповідно до п. 7.2 Договору про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018, якщо щонайменше за 30 днів до закінчення строку дії договору одна із сторін не повідомить іншу про відсутність наміру його продовжити, договір вважається продовженим на тих же умовах, на той же термін.
Додатковою угодою №1 від 30.08.2019 сторони дійшли згоди продовжити строк Договору про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018 до 30.09.2020 (включно).
10.10.2018 між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» (споживач) укладено Договір №2684/18-ТЕ-41 постачання природного газу, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.
Відповідно до п. 1.2 Договору №2684/18-ТЕ-41 постачання природного газу від 10.10.2018 природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.
Розподіл (транспортування) природного газу за цим договором здійснює оператор газорозподільних мереж (газотранспортної системи), а саме ПАТ «Київгаз», з яким споживач уклав відповідний договір (п. 2.6 Договору №2684/18-ТЕ-41 постачання природного газу від 10.10.2018).
У п. 3.1 Договору №2684/18-ТЕ-41 постачання природного газу від 10.10.2018 зазначено, що право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.
Відповідно до п. 3.7 Договору №2684/18-ТЕ-41 постачання природного газу від 10.10.2018 приймання-передачі природного газу, переданого постачальником споживачу у відповідному періоді постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному періоді постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.
Згідно з п. 4.1 Договору №2684/18-ТЕ-41 постачання природного газу від 10.10.2018 кількість природного газу, яка передається споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу споживача відповідно до вимог, встановлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим  постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим  постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493.
Відповідно до п. 12.1 Договору №2684/18-ТЕ-41 постачання природного газу від 10.10.2018 договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018 до 17.10.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.
В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод до Договору №2684/18-ТЕ-41 постачання природного газу від 10.10.2018, якими вносили зміни та доповнення до договору, зокрема, в частині строку дії договору (Додатковою угодою №10 від 24.05.2019 строк дії договору в частині постачання природного газу встановлено до 30.09.2019 включно, в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення).
В обґрунтування позовнх вимог позвач зазначив, що відповідно до розшифровок до актів споживання з АТ «Київгаз» та Інформації про споживання природного газу з ресурсів відповідача існує заборгованість позивача перед відповідачем в розрізі окремих котельних:
- котельня вул. Євгена Коновальця (Щорса) 32-А (ПС№5953) - 403431,54 грн,
- котельня вул. Євгена Коновальця (Щорса) 32-В (ПС№4292) - 412772,75 грн.
Також позивач зазначає, що він не є власником котельні по вул. Євгена Коновальця (Щорса) 32-В (ПС№4292) - цілісного майнового комплексу з виробництва теплової енергії. Зазначене обладнання використовувалось позивачем на підставі Договору про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018, укладеного з Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія», відповідно до умов якого позивач взяв на себе функції управителя з виробництва та постачання теплової енергії з використанням належного співвласникам на праві спільної сумісної власності обладнання.
Вказаний договір (Договір про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018), за твердженням позивача, було припинено 30.09.2020, а належне співвласникам на праві спільної сумісної власності обладнання прибудованої котельні та іншого обладнання, що розміщується за адресою: м. Київ, вул. Є. Коновальця, буд. 32-В та 32-Г, було повернуто Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія» за Актом прийому-передачі від 30.09.2020.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» у разі якщо суб`єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб`єкт стає правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).
Отже, за твердженням позивача, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія», отримавши від позивача котельню, стало правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання.
Позивач повідомив відповідача про те, що з 29.07.2020 він не є управителем за Договором про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018, та повідомив про перехід боргових зобов`язань до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія» за Договором №2684/18-ТЕ-41 постачання природного газу від 10.10.2018 в порядку ст. 22 Закону України «Про теплопостачання».
Однак, відповідачем не було вчинено жодних дій щодо переведення заборгованості за Договором №2684/18-ТЕ-41 постачання природного газу від 10.10.2018.
За таких обставин, звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить зобов`язати відповідача перевести заборгованість за поставлений газ за Договором №2684/18-ТЕ-41 про постачання природного газу від 10.10.2018 на опалення житлових будинків по вул. Євгена Коновальця, 32-В та 32-Г в сумі 412772,75 грн на власника належного співвласникам на праві спільної сумісної власності обладнання прибудованої котельні та іншого обладнання, що розміщується за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 32-В та 32-Г - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія».
Відповідно до частини 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» у разі якщо суб`єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб`єкт стає правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).
Як вбачається з акту звіряння розрахунків за період з 01.06.2020 по 30.06.2020, складеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» та Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», станом на 30.06.2020 заборгованість позивача за Договором №2684/18-ТЕ-41 постачання природного газу від 10.10.2018 становить 816204,29 грн.
З матеріалів справи вбачається, що облік газу, який постачається за Договором №2684/18-ТЕ-41 постачання природного газу від 10.10.2018, ведеться оператором газорозподільної системи АТ «Київгаз» за двома окремими котельнями: 1) котельня Щорса, 32-А (ПС№5953) та 2) котельня Щорса, 32-В (ПС№4292) - відповідно до розшифровок до актів споживання, складених АТ «Київгаз»
Як зазначає позивач, відповідно до розшифровок до Актів споживання з АТ «Київгаз» та Інформації про споживання природного газу з ресурсів відповідача існує заборгованість позивача перед відповідачем в розрізі окремих котельних:
- котельня вул. Євгена Коновальця (Щорса) 32-А (ПС№5953) - 403431,54 грн,
- котельня вул. Євгена Коновальця (Щорса) 32-В (ПС№4292) - 412772,75 грн.
Позивач пояснив, що він не є власником котельні по вул. Євгена Коновальця (Щорса) 32-В (ПС№4292) - цілісного майнового комплексу з виробництва теплової енергії. Зазначене обладнання використовувалось позивачем на підставі Договору про виробництво та постачання теплової енергії від 30.09.2018, укладеного з Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія», відповідно до умов якого позивач взяв на себе функції управителя з виробництва та постачання теплової енергії з використанням належного співвласникам на праві спільної сумісної власності обладнання.
Отже, за твердженням позивача, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія», отримавши від позивача котельню, стало правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання.
Відповідно до частини 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання»у разі якщо суб`єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб`єкт стає правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).
Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання, є Господарський кодекс України.
Стаття 55 Господарського кодексу України відносить до суб`єктів господарювання осіб, які здійснюють господарську діяльність.
Стаття 3 Господарського кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. При цьому зазначається, що діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
За приписами частин 1, 2, 4, 5 та 7 статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів.
Частиною 3 статті 3 Господарського кодексу України передбачено, що діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є  господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.
Виходячи з викладених норм законодавства, діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, а відтак така діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб`єкта.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №910/11650/17 та у постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі №916/2197/13.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що доводи позивача відносно того, що третя особа (Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія») є правонаступником позивача за борговими зобов`язаннями на суму 412772,75 грн є необгрунтованими.
Крім того, колегією суддів встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 04.09.201.7 на сьогоднішній день належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Промислово-зернова компанія України». 
Таким чином, зазначене спростовує наявність факту передачі приміщення котельної до ОСББ «Печерська мрія», що виключає виникнення правонаступництва за борговими зобов`язаннями ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» перед НАК «Нафтогаз України».
Також, в провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/6461/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за Договором №2684/18-ТЕ-41 постачання природного газу від 10.10.2018.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 у справі №910/6461/20 позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовлено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» 816204 грн. 29 коп. основного боргу, 219835 грн. 70 коп. пені, 61015 грн. 34 коп. трьох процентів річних, 28586 грн. 09 коп. інфляційних втрат та 16884 грн. 62 коп. судового збору.
Задовольняючи позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» суми основного боргу, суд у справі №910/6461/20 зазначив, що він вважає необґрунтованим посилання Товариства на те, що належним відповідачем у даній справі є ОСББ «Печерська мрія», яке, як стверджує відповідач, є його правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати вартості природного газу за спірним договором у частині отриманого і спожитого природного газу на газовій котельні, яка знаходиться в будинку 32-В на вулиці Євгена Коновальця у місті Києві та є власністю ОСББ "Печерська мрія"; як вбачається з матеріалів справи, вищенаведений договір постачання природного газу укладений між Компанією та Товариством; при цьому, відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження переходу спірної заборгованості до ОСББ "Печерська мрія", такі докази також відсутні в матеріалах справи.
Дане рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2020 у справі №910/6461/20 оскаржується в Північному апеляційному господарському суді.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.
Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи відповідача та третьої особи.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на як. вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Щодо інших доводів апелянта колегія суддів зауважує таке. 
ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне  застосування норм матеріального права.
Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281-282 Господарського процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Щорса, 32" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 16.03.2021 р. у справі № 910/15687/20 - без змін.
2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Щорса, 32". 
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України. 
Повний текст постанови складено та підписано 07.07.2021р. 

Головуючий суддя                                                            А.І. Мартюк 

Судді                                                                                Л.П. Зубець

                                                                                С.О. Алданова