УХВАЛА

22 липня 2021 року 
Київ
справа №640/31000/20
адміністративне провадження №К/9901/24887/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Міністерства енергетики України
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року 
у справі №640/31000/20
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства енергетики України, Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, 
третя особа: ОСОБА_2 
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства енергетики України, Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, в якому просив:
- визнати бездіяльність протиправною та зобов`язати Міністерства енергетики України скасувати Наказ № 77 к/к від 02 липня 2020 року "Про призначення виконуючого, обов`язки генерального директора ДП "Вугільна компанія "Краснолиманська", на підставі якого виконуючим обов`язки генерального директора ДП "Вугільна компанія "Краснолиманська" з 03 липня 2020 року призначено             ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії стосовно юридичної особи - ДП "Вугільна компанія "Краснолиманська", а саме № 12711070039000025 від 08 липня 2020 року, щодо внесення змін відомостей про юридичну особу, щодо зміни керівника юридичної особи, а саме, замість ОСОБА_1 , внесення ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради поновити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості стосовно юридичної особи - ДП "Вугільна компанія "Краснолиманська", а саме, щодо керівника юридичної особи - ОСОБА_1 "
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року позов задоволено.    
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та Міністерства енергетики України задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від                                  16 березня 2021 року в частині визнання протиправною бездіяльності Міністерства енергетики України щодо виконання рішення Солом`янського районного суду від              25 листопада 2020 року у справі № 760/14560/20 скасовано. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року залишено без змін.
30 червня 2021 року відповідачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року  у справі №640/31000/20. 
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статі 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Приписами пунктів 1-4 частини 4 статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Справа №640/31000/20 розглядалася судами попередніх інстанцій за правилами спрощеного позовного провадження.
При касаційному оскарженні судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження скаржник повинен обґрунтувати підстави для відкриття касаційного провадження відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України та наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
В касаційній скарзі скаржник посилається на те, що дана справа підлягає касаційному оскарженню на підставі підпунктів "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначаючи, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, а справа становить виняткове значення для скаржника.
Також в касаційній скарзі зазначено про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування приписів частини 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань».
Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки на поточний день ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її. 
Інші обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
При цьому використання оціночних чинників, як-то: "винятковість значення справи для скаржника", "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи" тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже, виходячи із статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".
Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах, оскільки вказуючи на вказану обставину, скаржник не зазначає, який саме висновок має бути сформовано Верховним Судом у спірних правовідносинах щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а Верховним Судом самостійно не встановлено, що у судовій практиці, яка склалася у подібних правовідносинах, існують підстави, які б вказували на наявність проблеми, що може бути вирішена, шляхом формулювання нової правової позиції.
Крім того, при ухвалені оскаржуваного рішення суд апеляційної інстанції використовував правові позиції Верховного Суду висловлені у постанові від                     20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду про поновлення позивача на посаді, є самостійною та достатньою підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від                 24 квітня 2019 року у справі №802/1024/18-а.
Разом з тим, посилання скаржника на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Отже у касаційній скарзі не обґрунтовано наявність підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Також, в касаційній скарзі не зазначено та не обґрунтовано передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин для перегляду Верховним Судом судових рішень у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.
Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно з частиною  четвертою статті 328 КАС України та виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
У випадку неусунення недоліків касаційної скарги, така буде повернута особі, яка її подала, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 332 КАС України. 
Керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Залишити без руху касаційну скаргу Міністерства енергетики України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі №640/31000/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики України, Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.
Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                                                                                                                                                                      І. В. Желєзний
Суддя                                                                                                                                                                                                                                              Я. О. Берназюк
Суддя                                                                                                                                                                                                                                              Н. В. Коваленко