ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 814/1218/18
адміністративне провадження № К/9901/6711/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Миколаївської митниці ДФС на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 (суддя - В.В. Птичкіна) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 (колегія суддів: Шляхтицький О.І., Потапчук В.О., Семенюк Г.В.)  у справі № 814/1218/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Миколаївської митниці ДФС, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити   дії, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» звернулось із адміністративним позовом до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність Митниці, яка полягає у не складені висновку про повернення надміру сплачених митних платежів за результатами розгляду заяви позивача;
- зобов`язати відповідача скласти та подати третій особі висновок про повернення позивачу надміру сплачених митних платежів, на загальну суму 1 931 943,73 грн., шляхом перерахування коштів на рахунок позивача.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказані суми митних платежів були стягнуті Митницею в порушення вимог Митного кодексу України (далі - МК України), що доведено під час судового розгляду. Заява про повернення таких коштів була відхилена з неправомірних підстав. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.10.2018, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Миколаївської митниці ДФС, яка полягає у не складенні висновку про повернення надміру сплачених митних платежів за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» від 6 березня 2018 р. № НГЗ-исх-01-18-219. Зобов`язано Миколаївську митницю ДФС скласти та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області  висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» надміру сплачених митних платежів в загальній сумі 1 931 943,73 грн. (один мільйон дев`ятсот тридцять одна тисяча дев`ятсот сорок три гривні сімдесят три копійки), яка складається з податку на додану вартість в сумі 1 534 004,98 грн. (один мільйон п`ятсот тридцять чотири тисячі чотири гривні дев`яносто вісім копійок) та мита в сумі 397 938,75 грн. (триста дев`яносто сім тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень сімдесят п`ять копійок), шляхом перерахування коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод».
Суди попередніх інстанції виходили з того, що оскільки позивач звернувся до митного органу із заявою щодо повернення надмірно сплачених митних платежів та виконав всі передбачені законодавством дії для повернення надмірно сплачених коштів, то зобов`язання митного органу надати висновок Головному управлінню Державної казначейської служби України у Миколаївській області  щодо повернення надмірно сплачених митних платежів є обґрунтованим та правомірним.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та у задоволені позову відмовити, зазначаючи,  що позивач до поданої заяви про повернення коштів не надав належних доказів того, що така сума була надмірно сплачена. 
В письмовому відзиві на вказану касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а оскаржувані нею рішення - без змін.  
          Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішеннями Миколаївського окружного адміністративного суду у справах № № 814/264/16 і 814/471/16, які залишені без змін ухвалами Одеського апеляційного адміністративного суду, задоволені позови Товариства до Митниці та визнані протиправними і скасовані рішення про коригування митної вартості товару, скасовані картки відмови в прийнятті митної декларації. За правилами ст. 254 ч. 3 КАС України у редакції 2016 р., рішення судів набрали законної сили.
Загальна сума переплати по скасованим рішення про коригування митної вартості товару склала 1931943,73 грн.    
З метою повернення вказаної суми, 6.03.2018 Товариство, з посиланням на статтю 301 Митного кодексу України, статтю 43 Податкового кодексу України, подало до Митниці заяву №НГЗ - Исх-01-18-219 (а.с.31), в якій просило: оформити аркуші коригування до відповідних митних декларацій про повернення надмірно сплачених митних платежів; скласти та надати Головному управлінню Державної казначейської служби України у Миколаївській області висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів в сумі 1931943,73 грн., в т.ч.: 1534004,98 грн. - ПДВ, 397938,75 грн. - мита, шляхом їх перерахування на поточний рахунок Товариства.
14.03.2018 відповідач листом відмовив позивачу у наданні висновку про повернення надміру сплачених митних платежів. При цьому, як на підставу для відмови, відповідач послався на повне виконання ним рішень судів, та відсутність у позивача виконавчого листа щодо повернення надміру сплачених митних платежів. Крім того, відповідач вважає, що позивач повинен був звернутись із заявою про внесення змін до відповідних митних декларацій і за відсутності такого звернення, у Митниці відсутні підстави для складання висновку.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду, який прийняв рішення про задоволення позовних вимог, з чим погоджується Верховний Суд з таких підстав. 
Відповідно до приписів статті 301 МК України, статті 43 Податкового кодексу України та приписів розділу ІІІ Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 18.07.2017  № 643 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.08.2017 за № 976/30844, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Порядок повернення), суди правильно визначились із тим, що контролюючий орган готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
При цьому, Верховний Суд також погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивач наділений правом на звернення до Митниці із заявою про повернення сплачених сум митних платежів, з огляду на те, що в судовому порядку були встановлені обставини за яких, визначена Митницею митна вартість (з яких обраховується митні платежі) імпортованого ним товару була відкоригована до розміру митної вартості, заявленої позивачем в поданих ним митних деклараціях, з яких спершу сплачувались відповідні розміри митних платежів. 
Тому, у цьому випадку, вимога позивача зобов`язати митний орган прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачені митні платежі та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, був  належним способом відновлення порушеного права.
Доводи відповідача, які викладені в касаційній скарзі не спростовують зазначеного. 
Верховний Суд вважає, що суди під час розгляду даної справи правильно визначились із необхідним обсягом спірних правовідносин, надали їм вірного правого обґрунтування. 
          Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
          Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

          1. Касаційну скаргу Миколаївської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 - без змін.                    2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   С.С. Пасічник