ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 липня 2021 року           справа №200/9758/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року (повне судове рішення складено 07 червня 2021 року в м. Слов`янську) у справі № 200/9758/20-а (суддя в І інстанції Дмитрієв  В.С.) за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                          УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі № 200/9758/20-а задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради (далі – Управління) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії. Вирішено визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Дружківської міської ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язано Управління нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.
Судове рішення у справі № 200/9758/20-а набрало законної сили 22 лютого 2021 року, відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду.
15 березня 2021 року стягувачем отримано виконавчий лист.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Ухова Романа Владиславовича про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі №200/9758/20-а.
Представник позивача звернувся до суду із заявою в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), у якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність Управління щодо невиконання рішення суду від 26 листопада 2020 року по справі №200/9758/20-а;
- зобов`язати відповідача протягом строку визначеного судом з дня отримання окремої ухвали суду, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену частину грошової допомоги як учаснику бойових дій до 5 травня 2020 року у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, тобто у розмірі 6800 грн;
- зобов`язати Управління повідомити суду про виконання рішення у справі №200/9758/20-а протягом строку, визначеного судом.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року заяву повернуто позивачу.
Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. 
Апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Повертаючи заяву, суд першої інстанції послався на те, що як убачається з прохальної частини заяви, представник позивача просить суд зокрема, зобов`язати відповідача вчинити певні дії, проте статтею 383 КАС України не передбачено права позивача для подачі заяви з такими вимогами.
Частиною 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
На підставі викладеного вище, місцевий суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви поданої в порядку статті 383 КАС України у зв`язку з недотриманням вимог, передбачених частиною 1 наведеної статті.
Апеляційний суд вважає такі висновки суду першої інстанції необґрунтованими.
Як вбачається з прохальної частини заяви, представник позивача просить суд зокрема, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення суду від 26 листопада 2020 року по справі №200/9758/20-а, що відповідає вимогам, передбаченим частиною 1 статті 383 КАС України. 
Мотивів для повернення заяви стосовно таких вимог судом першої інстанції не наведено.
Крім того, згідно ч.6 ст. 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Цією статтею визначено:
1. Суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
2. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
3. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.
4. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
5. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Отже, у прохальній частині представником позивача викладено спосіб захисту порушених прав, який він вважав доцільним, що не дозволяю стверджувати про невідповідність заяви вимогам ст. 383 КАС України, якою до речі, не встановлено вимог до прохальної частини заяви.
Відтак, ухвала місцевого суду постановлена з порушенням норм процесуального права.
Згідно пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі № 200/9758/20-а – скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Повне судове рішення – 13 липня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          Т.Г. Гаврищук

                                                                                          І.Д. Компанієць