Справа № 739/877/21 	Головуючий у 1 інстанції Іващенко А. І. 	
Провадження № 33/4823/375/21 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року 	місто Чернігів	

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Костюченка В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката Костюченка В.К. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2021 року,  

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454,00 грн.
Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 10 червня 2021 року близько 20 год. 50 хв., по вул. Пушкіна у м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області керував транспортним засобом „Мерседес Бенц 250Д”, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер».
Не погодившись із рішенням суду, адвокат Костюченко В.К. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на допущені порушення під час проведення огляду на стан сп`яніння. Вказує, що автомобіль було зупинено безпідставно, під приводом керування з не пристебнутим ременем безпеки, попри те, що поліцейські з відстані не могли цього бачити. Після зупинки без пояснення причин пред`явлення такої вимоги, водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», тоді як у протоколі зазначили «запах алкоголю з порожнини рота», що також вважає було неможливо помітити, оскільки поліцейські були у засобах індивідуального захисту – масках. Тому вважає, що огляд на стан сп`яніння було проведено безпідставно. Вказує, що під час його проведення, було порушено право на охорону здоров`я, оскільки не продемонстровано відкриття захисної упаковки мундштука. Також працівником поліції проводився забір повітря, однак на нагрудну камеру не продемонстровано результат. 
Вказує, що зазначені порушення судом були проігноровані, тоді як відповідно до рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, фактичні дані або будь-які інші докази, отримані в незаконний спосіб є неналежними доказами. Вважає, що належних доказів вини ОСОБА_1 не надано, тому провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, не заперечував, що він вживав алкогольні напої, однак в незначній кількості і не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Захисник також підтримав доводи апеляційної скарги і пояснив, що дані алкотестера не можна брати до уваги, оскільки була порушена процедура проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння.
Заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130  КУпАП. 
Вина останнього підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), висновками щодо результатів тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алкотест» 6820 «Драгер», за результатом якого є показник 0,84 % (а.с. 3-а); розпискою ОСОБА_2 із зобов`язанням доставити автомобіль, належний ОСОБА_1 до місця мешкання останнього (а.с. 8), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких останній зазначає, що керував автомобілем після того, як вживав спиртні напої (горілку) (а.с.9), а також відеозаписом, доданим до матеріалів справи (а.с. 10). 
За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про наявність  в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки водієві заборонено керувати транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. 
Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об`єктивно досліджені докази по справі і зроблений висновок, виходячи із сукупності всіх зібраних доказів та підтверджених в суді апеляційної інстанції. 
За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння.
Як вбачається із долученого до справи відеозапису фіксування порушення, ОСОБА_3 після зупинки його поліцейськими через те, що не був пристебнутий ременем безпеки, на питання поліцейського «Спиртні напої вживали?» одразу повідомив: «Вживали», добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, під час якого було встановлено факт перебування у стані алкогольного сп`яніння (0,84 %). З результатом тесту водій погодився, на пропозицію поліцейських перевірити у медичному закладі, у разі незгоди, відповів категоричною відмовою, погодившись із результатом тестування на місці. 
Є необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо безпідставної зупинки транспортного засобу працівниками поліції, оскільки як вбачається з матеріалів справи підставою для зупинки автомобіля було те, що водій не пристебнутий пасками безпеки і даний факт підтверджується відеозаписом та не заперечувався водієм. А твердження в апеляційній скарзі про те, що працівник поліції не міг бачити даний факт через значну відстань є суб`єктивним судженням апелянта.
Також, є суб`єктивним судженням апелянта і те, що працівники поліції були в захисних масках і не могли визначити запах алкоголю з порожнини роту водія, тим більше, що водій після зупинки автомобіля не заперечував, що вживав алкогольні напої перед тим, як сісти за кермо. А порушення, допущенні з використанням одноразового неутилізованого мундштука без захисної упаковки, які на думку апелянта мали місце, в жодній мірі не спростовують факт перебування водія ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, порушень процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом мотивів, допущено не було. Підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення під час апеляційного розгляду не встановлено.
Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи винного, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення, яка є безальтернативною.
За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування не вбачається.   
Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,       

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Костюченка В.К. в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	Ю. М. Короїд