УХВАЛА

11 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/7589/19
адміністративне провадження № К/9901/22475/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А.,
суддів: Пасічник С.С.,  Юрченко В.П., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі №420/7589/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИРАС" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:
16.06.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі №420/7589/19 (згідно з трек-номером поштового відправлення скаргу надіслано 18.06.2021).
Ухвалою Верховного Суду від 06.07.2021 касаційну скаргу залишено без руху, зобов`язано скаржника усунути недоліки касаційної скарги шляхом надання платіжного доручення про доплату судового збору за подання касаційної скарги у сумі 4107,00 грн. Для усунення зазначених недоліків скаржнику встановлено десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
У межах встановленого судом строку скаржник надіслав клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, надав платіжне доручення від 13.07.2021 №1700, яким сплачено 4107,00 грн судового збору за подання касаційної скарги.
Перевіривши касаційну скаргу, суд приходить до  висновку щодо її повернення, виходячи з такого. 
Судом встановлено, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 відмовлено у відкритті провадження у справі №420/7589/19 за позовною заявою підприємства "ТИРАС" у вигляді ТОВ до ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №0000791401 від 19.01.2017 року №0000801401 від 19.01.2017 року відповідно до п. 2, ч. 1, ст. 170 КАС України.
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 17.02.2020 апеляційну скаргу товариства задовольнив, скасував ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 та направив справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2019, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021, адміністративний позов задоволено частково. 
Так,  підставами касаційного оскарження скаржник зазначає пункт 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку. 
При цьому, податковий орган посилається на правову позицію, що викладена в постановах Верховного Суду від 08.04.2021 у справі № 520/14220/16 та від 20.02.2020 у справі № 640/22314/18. На думку податкового органу судом апеляційної інстанції не враховані висновки Верховного Суду щодо застосування положень пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом встановлено, що у вказаних справах, на які посилається відповідач, в касаційному порядку оскаржувалися процесуальні рішення судів першої інстанції про закриття провадження у справі відповідно до пункту 4 частини   1 статті   238 Кодексу адміністративного судочинства України після їх перегляду в апеляційному порядку. В той час як в межах розгляду даної справи оскаржуються судові рішення, якими розглянуто спір по суті, що виключає наявність ознаки «подібності» зі справами на які посилається податковий орган. 
При цьому, скаржник посилається, в тому числі і на порушення судами норм матеріального права, не доводячи при цьому наявність підстав касаційного оскарження, що встановлені частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Крім того, в касаційній скарзі відповідач зазначає як підставу касаційного оскарження пункт 4 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у взаємозв`язку з положеннями пункту 3 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Прохальна частина касаційної скарги містить вимогу про скасування рішень судів попередніх інстанцій та про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Суд зазначає, що положення пункту 3 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України визначають підставу для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд.
В той же час, доводи касаційної скарги, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, на яку посилається скаржник,  зводяться до того, що суди попередніх інстанцій взагалі не повинні були розглядати спір по суті з урахуванням того, що є рішення, що набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. При цьому, скаржник просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись і на порушення судами норм матеріального права. 
Крім іншого, відповідач вважає, що позивачем порушено строк звернення до суду, що тягне за собою інший процесуальний наслідок ніж відмова у задоволенні позову, вимога щодо якої міститься в прохальній частині касаційної скарги. 
Тобто податковий орган наводить підстави касаційного оскарження, які виключають одна одну та позбавляють можливості суд дійти висновку, яке рішення, на думку податкового органу, повинен прийняти суд в межах встановлених статтею  349 Кодексу адміністративного судочинства України повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги
В решті зміст касаційної скарги зводиться до цитувань положень податкового законодавства, опису фактичних обставин справи та зводяться до переоцінки доказів, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції та переобтяжує зміст касаційної скарги. 
Пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі №420/7589/19  повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді 	 І.А. Васильєва  	
          	 С.С. Пасічник   В.П. Юрченко