КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №33/824/3303/2021                     
справа №760/12142/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2021 року                                                                                                м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,
за участю ОСОБА_1 
 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 18 червня 2021 року у справі  про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , 
 
встановив:
 
            Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №207262 від 26 квітня 2021 року, ОСОБА_1 26 квітня 2021 року о 00 год. 08 хв. в м.Києві по просп. Повітрофлотському, 30 керував автомобілем JEEP Compass, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Drager ALCOTEST №6820, показники огляду - 1,95‰. Своїми діями порушив вимоги пункту 2.9 (а) ПДР України.
 
   Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частини 1 статті 130 КУпАП України та накладено адміністративне стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з   ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.
 
Не погодившись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить провадження у справі закрити у зв`язку із відсутності події та складу правопорушення.
 
            Вказує, що суд не навів мотивованих висновків щодо заперечень ОСОБА_1 .
 
            Посилається на те, що прилад, за допомогою якого визначено стан сп`яніння, востаннє проходив калібрування 24 червня 2020 року, тоді як відповідно до інструкції виробника калібрування має здійснюватись кожні 6 місяців. З огляду на викладене результати огляду могли бути визначені з похибкою, відтак не є доказом у справі.
 
            Зазначає про порушення проведення огляду на стан сп`яніння. Так, на висловлене прохання пройти огляд в медичному закладі поліцейські відмовили.
 
            Вказує, що на момент зупинки не керував автомобілем, останній знаходився у заблокованому стані іншим автомобілем.
 
            Посилається на нікчемність пояснень свідків, оскільки такі виконані на бланку, що заповнений поліцейським, є ідентичними. При цьому в жодному з пояснень неправдиво зазначено про те, що він погодився з результатами огляду, натомість таке спростовується відео з нагрудної камери поліцейського.
 
            Зазначає про відсутність у справі направлення на медичний огляд, що призвело до неможливості ним пройти його самостійно.
 
            Зазначає, що протокол складено за частиною 1 статті 130 КУпАП, натомість відсутні докази про притягнення його раніше до відповідальності за статтею 130 КУпАП. У зв`язку із цим вказує на відсутність доказів про повторність вчинення правопорушення.
 
            В іншому апеляційна скарга зводиться до цитування законодавства та цитування судової практики.
 
            В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на обставини в ній викладені.
 
            Відповідно до підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
 
            Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
 
            Так, у зв`язку із недотриманням підпункту "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України настає відповідальність за статтею 130 КУпАП, частина першої якої передбачає наступне:
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
 
            Згідно із диспозицією статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
 
            Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух", постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".
 
            У відповідності до положень статті 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.
 
            Згідно із статтею 256 КУпАП висуваються, зокрема, такі вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення:
            У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
 
            Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерство внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, складенню протоколу передує факт виявлення правопорушення.
 
            Отже протокол про адміністративне правопорушення є формою службового документу уповноваженого органу, у якому відображаються необхідні відомості у випадку виявлення адміністративного правопорушення. Сам по собі факт складання протоколу не є доказом вини особи. Протокол оцінюється сукупно з іншими зібраними доказами.
 
            Відповідно до статті 251 КУпАП:
            Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
            Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
 
            Доказами вчинення правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є результати, отримані з використанням спеціальних технічних засобів, які здобуті поліцейським на місці та/або в закладі охорони здоров`я.
 
            З нагрудної камери поліцейського, якою зафіксовано пояснення ОСОБА_1 , убачається, що рух його автомобіля був заблокований іншим транспортним засобом з невідомих йому причин. Згідно пояснень осіб, які перебували в іншому автомобілі, керований ОСОБА_1 автомобіль здійснив зіткнення з двома автомобілями на вул. Антонова.
 
            На запитання поліцейського про вживання спиртних напоїв ОСОБА_1 відповів позитивно, але вказав, що небагато. Погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці та пройшов його.
 
            Поліцейським роз`яснені допустимі норми алкоголю в крові та після отримання результатів  було встановлено, що такі є  перевищеними.
 
            Відповідно до даних відеореєстратора, що встановлений в автомобілі JEEP Compass, то останній рухався, але був зупинений шляхом перегородження руху іншим автомобілем.
 
            Дані відеозаписів не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 висловлював прохання пройти огляд в медичному закладі, а поліцейські відмовили в цьому. Не містять також даних відео про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на місці.
 
            З огляду на викладене такі доводи скарги є безпідставними. Підставами для огляду водія у медичному закладі є незгода на проходження огляду на місці чи незгода з отриманими результатами (пункт 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду), натомість жодної з цих обставин не установлено.
 
            Матеріали справи про адміністративне правопорушення також не містять будь-яких пояснень свідків, проти яких ОСОБА_1 заперечує, відтак такі доводи скарги є безпідставними.
 
            Доводи про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем спростовуються дослідженими відеозаписами та його особистими поясненнями.
 
            Доводи в частині відсутності доказів про повторність вчиненого правопорушення не ґрунтуються на положеннях закону. Статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема 130, поділені на частини залежно від ступеню тяжкості вчиненого правопорушення та санкцій, що застосовуються. Протокол складено за частиною 1, диспозиція якої не стосується повторності.
 
            Щодо можливості використовувати результати приладу Drager ALCOTEST №6820, показники огляду - 1,95‰, то апеляційним судом установлено наступне.
 
            Відповідно до даних протоколу результатів, що отримані на місці, то зазначений протокол містять інформацію про дату останнього калібрування приладу - 24 червня 2020 року.
 
            Скаржником надано окремі роздруковані сторінки, що містять інформацію про технічні характеристики приладу Drager ALCOTEST №6820, у яких вказано, що калібрування має відбуватись кожні 6 місяців.
 
            Разом з тим за для забезпечення можливості перевірити таку інформацію джерела її походження не зазначено, оригінальної інструкції не надано, у зв`язку із чим підстави уважати цей доказ належним та допустимим у суду відсутні.
 
            В той же час, відповідно до даних сайту дистриб`ютора компанії, що виробляє прилади  Drager ALCOTEST №6820 (http://saturn-data.com/ukr/products/631/0/903/, http://saturn-data.com/ukr/products/631/0/962/) та інших сайтів (https://drager.com.ua/alcotest-drager-6820) термін між калібруванням/градуюванням становить 12 місяців.
 
            Цитування в апеляційній скарзі судової практики зводиться до посилань на обставини справ, які не кореспондуються із обставинами цієї справи.
 
Оскільки оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.
 
            Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 18 червня 2021 року без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                    Н.В. Поліщук
Київського апеляційного суду